K morfoloěrii a aetiologii involuč. a degen. tvarů u bakterií. 67 



činnosti, kdežto vnější podmínky tvoří pouze impuls k je- 

 jímu projevení (dle Herbsta 1. c. »I n d n Ik t i o n s r e i z e«) . 



Pouhé soli a jiné chemické substance, které jinak hrají 

 při výživě pouze roli podružnou, působí jako stimuliny, jako 

 irritace plasmatu, manifestující s« snahou plasmatu zvětšo- 

 vati dimense — růsti. Vzrůst ten jeví se protahováním forem 

 do tvarů vláknitých, dle charakteru solí různým zakončová- 

 ním — zašpičatěním, zakulacováním a podobně. , Musíme si 

 tento vliv formati"\'Tií vysvětlovati asi tím způsobem, že vněj- 

 šími vlivy nastává irritace plasmatu a jeho změna struktu- 

 rální; změnou stavu kolloidů plasmatu změní se i jeho funk- 

 ce, které se mohou projevovati různým způsobem. 



O vlivu solí na utváření formy jsem se zmínil; vliv nad- 

 bytečné výživy manifestuje snahu individua růsti do šířky, 

 zvětšovati dimense do tvaru koulí; zvýšená assimilace hlavně 

 ulilohydrátů vede k ukládání nadbytečné potravy v přemě- 

 něné formě — ve tvaru reservních látek (inkluse, sporoidní 

 tělesa) . 



Kombinací pak různých solí a výživy dostáváme pak 

 různě vytvářená individua s inklusemi reservních látek; pře- 

 vaha jednoho z formativních faktorů má za následek větší 

 reaktivitu plasmatu ohledně formy a inklusí v dotyčném 

 směru (viz mé pokusy v I. dílu) . 



Změna tvaru a ukládání reservních látek je tak inten- 

 sivní, že potlačí úplně každou jinou funkci buňky; tak málo 

 kde spatříme dělení, a když, tu nedá se srovnati s intensitou 

 dělení na obyčejných půdách výživných; rovněž tak potla- 

 čena jest i sporulace. 



že již sama výživa bakterií má veliký formativní vliv, je 

 známo z literatury; tak soudí již Buchner (24), že abnormální 

 tvary u Bac. anthracis a subtilis v jeho případě lze nejsnáze zí- 

 skati ve výživných roztocích, v nicbž obsah cukru poměrně velice 

 převyšuje živiny dusíkaté (srovnej mé pokusy!). Formativní vliv 

 uhlobydrátů byl stanoven již dávno u plísní; tak Bachmann (Bot. 

 Ztg. 1895j Bd. 53, p. 107) konstatoval u Thamnidia, Klebs (Die Be- 

 dingung-en der Fortpflanzung etc. Jena 1896) u Mucor raceanosus 

 nápadné ztluštění blavnícb hyf a postranních větví s tupým za- 

 končením a úplné vyplnění hyf jemně zrnitým, hnědavým proto- 

 plasmatem, kdežto při nadbytečné stravě bílkovinné byly hyfy 

 tenké, větve špičaté a protoplasma řídké s četnými vakuolami. Ana- 

 logický zjev pozoroval Wasserzug (Annal. de Tlnst. Pasteur T. í. 



