K morfologii a aetiologrii involuě. a deg&n. tvarů u bakterií. 69 



je mu však i bez odtučňování souzena. Podobně i u takového, 

 abych tak obrazně řekl »tukově zdegenerovaného« mikroba; 

 po překročení možného maxima ukládání oněch reservních 

 látek a morfologické metamorfosy je rovněž obětován. Avšak 

 dle hořejší definice Bergeyovy nelze ani zde mluviti o »iii- 

 volučních formách«, které, krátce a obrazně řečeno, předsta- 

 vují vlastně »kachexii« a ne »překrmení« nebo »nadvzrů)st«, 

 jak označuje na př. Schneider (164c) příčinu tvorby bakte- 

 roidů (»hypemutrition-hypergrowth«), a jež rovněž předsta- 

 vují teratologické formy vzrůstové. 



Jak se v literatuře uznává (Gottschlich 65, Taddei 

 188) a ku kterémuž mínění se i já přidávám, existují dva 

 cykly vývojové v životě bakterií — normální (o býče j- 

 ^ý) (>>gewohnter regelmáfiiger Formenkreis« Gottschlich) 

 a abnormální, vyvolaný změněnými podmínkami život- 

 ními; do tohoto druhého patří teratologické formy vzrůstové. 



Gamaleia dělí badatele dle toho, jaký význam přiklá- 

 dají teratologickým formám vzrůstovým na 1. p o 1 y m o r- 

 f i s t y — , kteří pokládají tyto tvary za normální bakterie, 

 2. na re trospekti visty — , kteří je pokládají za pře- 

 zrálé elementy a 3. na p r o s p e k t i v i s t y — , kteří je po- 

 važují za bytosti nebakterielní. 



Dle moderních názorů je název póly mor f ismu nespráv- 

 ný (viz str. 52), a to, co tito badatelé nazývají póly- nebo 

 pleomorphismem, jest vlastně »variabilita«. Pojem přezrá- 

 lých elementů ve smyslu retrospektivistů kryje se s právě 

 odsouzeným názvem forem involučních. O názorech prospek- 

 tivistů promluvím později při rozvětvování bakterií. 



Abychom konečně také vymezili systematické zařazení 

 pojmu teratologických forem v botanické nomenklatuře, jest 

 nutno poohlédnouti se v literatuře po vymezení pojmu »varia- 

 bilita«, neboť tyto formy jistě patří ku zjevům patřícím k to- 

 muto pojmu. 



Eodet (157) rozeznává 3 druhy morfologických meta- 

 morfos u bakterií: 



1. Vlastní morfologické změny — varia- 

 ce — , které persistují i tehdy, kdy přestávají podmínky, za 

 nichž vznikly 



