76 IX. Dr. Adolf Ambrož: 



undula miniis a Vibrio rugula. Zajímavější však jest v tomto 

 oMedu práce Reichenbachova (155), který popisuje vznik 

 taklového větvení u Spirillum rubrum v usazenině na dně 

 bouiillonových kultur. Větvení toto počíná dle tohoto autora 

 tím způsobem, že jedna z vln individua se zašpičatí a pomalu 

 vyrůstá v pravidelný výběžek, který může dosáhnouti znač- 

 né délky. Někdy dochází k nápadným ztluštěninám individua 

 v bodu, z něhož vychází postranní větévka, z čehož resultují 

 obrázky, upomínající na, gangliové buňky. Pravidelně se daly 

 získati tyto formy přeočkováním do bouillonu z koňského 

 masa, kdežto hovězí bouillon nedával žádných dobrých re- 

 sultátů. 



U Spirillum rubrum pozoroval v bbuillonové kultuře 

 pravé postranní větvení také Meirowsky (124 text. obr.); 

 zajímavější však jsou jeho nálezy pravého postranního vět- 

 vení u Spirochaetato nejeniom v kultuře, nýbrž i v ple- 

 tivu hostitelově. Práci své připojuje mikrofotografie tohoto 

 větvení a soudí, že toto pravé větvení spirochaet není zjevem 

 degeneračním, nýbrž striktním důkazem rostlinné povahy 

 spirochaet. 



Shibayama (173) dostal při pěstování cholerového vi- 

 briona na agaru po 14 měsících v kultuře tenké vláknité for- 

 my s patrným větvením, které pk>zbyly virulence. Po vícero- 

 násobném pěstování na čerstvých výživných půdách a pro- 

 hnáni tělem zvířecím podržely mikroby tyto změněné formy, 

 takže je autor nepokládá za degeneraci, nýbrž za variaci. 



MiGULA (130 Bd. II. Taf. XVII. Fig. 2) viděl větvení 

 u Microspira tyrogena. 



Zajímavé jsou nálezy větvení u kokků. Tak popisuje 

 Bab ES (8) pravé větvení u kokků; obrázky v jeho práci zře- 

 telně ukazují toto vidlicovité dělení, vzniklé asi tím způso- 

 bem, že patrně jedno individuum v řetízku střep tokokků se 

 podélně rozdělilo a dceřinné poloviny každá na svou pěst 

 v protivných směrech dále se příčně rozmnožovala, až dala 

 vznik vidlici. Podélné dělení kbkků přijímá též Stolz (182b) 

 u svých rozvětvených streptokokků a pneumokokků, pěstova- 

 ných na krevním agaru; ovšem soudí Stolz, že v původně 

 jednoduchém řetízku rozdělila se všechna individua podélně 

 a dala tak vznik vidlicovitému rozvětvení téměř s paralell- 



