K morfologii a aetiologii involiič. a degen. tvarů u bakterií. 85 



Avšak daleko četnější jsou práce, v nichž větvení bak- 

 terií (hlavně u rodů Mycobacterium a Corynebacterium) při- 

 váděno v úzkou souvislost se systematickým postavením v říši 

 rostlinné. Toť názor p r o s p e k t i v i s t ů, kteří nejen rozvět- 

 vené formy ])akterií, nýbrž i abnormální metamorfosy a tě- 

 lesa sporoidní pokládají za vyšší organismy (viz str. 71). 



U svrchu řečených dvou rodů, kde větvení není žádnou 

 zvláštností, není divné, když vyskytnou se názory, považující 

 tyto organismy v stadiu vývoje normálních bakterielních ty- 

 činek v kultuře za parasitární vývojovou etappu vyššího 

 plísňovitého organismu saprofytidkého (viz lit. str. 78). To 

 upomíná nás na dávné snahy některých badatelů uvésti všech- 

 ny bakterie na hlavní formu plísňovitou, žijící saprofyticky 

 (Johan-Olsen 144). Eovněž Schíjrmayer (166) dospívá po 

 dlouhém experimentálním studiu k názoru, že vyšší bakterie 

 (Aktinomycety, tuberkulosní bac. atd.) jsou příbuzný, a jich 

 baeillární stadium tvoří pouze jednu etappu vývojovou vyšší 

 formy plísňovité; forma mateřská — thallus — prý se čas od 

 času objeví též na umělých půdách živných. 



Všeclmy tyto názory jsou při nejmenším nedoloženy 

 právě jako ty různé fruktifikační orgány, popsané u těchto 

 bakterií; zajímavější je však názor Meyerův 1. c. ohledně 

 větvení u bakterií: L. c. p. 59 praví: »Die Species der Gattun- 

 gen Bacillus und Bacterium, wahrscheinlich auch der Gat- 

 tung Spirillum, haben von ihren Vorfahren her die Fáhig- 

 keit der Verzweigung ererbt; die Bildung von Zweigen tritt 

 jedoch nur noch selten und in rudimentárer Weise ein. Sie 

 řindet am normalsten im Jugendzustande der Species statt, 

 in einem Stadium des Entwicklungsganzes des Species, in 

 welchem wahrscheinlich die Bildung des verzweigten Mycels 

 bei den Vorfahren der Bakterien lag.« 



Na to trefně odpovídá Kruše 101 p. 8 : »Die . . . Verzwei- 

 gungen als »Růckschláge« zu betrachten, wird nur der ver- 

 mogen, der mit A. Meyer die Bakterien als entartete Pilze 

 ansieht. Uns erscheint dies ausgeschlossen. Wir folgern 

 umgekehrtdarauig, daJB die Zweig bildung der 

 Pilze eine Eigenschaft ist, die schonbei den 

 Bakterien i m K e i m a n g e d e u t e t i is t, s i c h a b e r 



