VIII. 

 K histologii lidských šlach. 



z ústavu pro histologii a embryologii české university v Praze. 



Napsal prof. dr. Otakar Srdfnko. 



S 1 obrazcem v textu a 1 tabulkou. 



Předloženo v sezení dne 24. června 1916. 



Šlachy jsou příkladem vazivových ústrojů, zařízených 

 na tah, jako tkáň kostní a chrupavka jsou tkáněmi, sloužící- 

 mi k nesení tlaku. Oba tyto hlavní způsoby vlivu zevních 

 sil na podpůrné tkáně těla účinkují při vývoji fylogeneti- 

 ckém i ontogenetickém na strukturu tkáni v tahových i tla- 

 kových i na architekturu celých orgánů, složených z vaziva, 

 chrupavky nebo tkáně kostní. Culmann a Meyer přišli 

 s přesnými pozorováními o architektonickém uspořádání 

 v některých kostech, které se shoduje s čarami grafické sta- 

 tiky, CuLMANNEM založcué; v různých orgánech vazivových 

 byla zjištěna funktionální struktura jako ve fasciích, liga- 

 mentech, ploténkách meziobratlových, ušním bubínku, chlop- 

 ních semi] unárních, ocasní ploutvi delphina (Roux), v ocase 

 pulců žabích (Triepel) a nepárové ploutvi anamnií (Stud- 

 nička). O funktionální struktuře sklovité chrupavky žeberní 

 byla podána zpráva mnou.*) 



Šlacha jest považována za typický příklad orgánu za- 

 řízeného na tah, který způsobuje rovnoběžné a podélné 



*) O. Srdínko: Funktionální architektura sklovité chrupavky 

 žeberní u člověka Rozpr Čes. Akad. II. tř. XXIII. 11, 1914. — Stu- 

 dien liber d. funktionelle Architektur des Hyalinknorpels. Arch. f. 

 mikr. Anat. 87. I. 1915. — Shoda konstruktivního principu v chru- 

 pavee a kosti žeberní u člověka. Lék. Rozhledy, 1914. 



Věstník Kr. C. Spol. Nauk. Třída II. 



