4 VIII. O. Srdínko: 



pávkových. Jsou to veliké, kulovité buňky tvaru měchýřku 

 s velkým jádrem, jemně granulovaným protoplasmatem a 

 znatelnou blanou buněčnou. Lotze je považuje za přeměněné 

 buňky vazivové; těla buněk se barví jodem do hnědá. Buňky 

 dodávají tkáni charakteru chrupavky vazivové. Celá přeměna 

 znamená metaplasii vaziva v chrupavku vazivovou. Nálezy 

 LoTZEovY týkají se tedy zase jenom nespecifického vaziva 

 ve šlaše a sice na rozdíl od Dammanna, který stopoval v taž- 

 ných částech šlachy peritenonium internum, všímal si Lotze 

 v ohybových partiích šlach pouzdra neboli peritenonii ex- 

 terní a nálezy svoje doprovází přesvědčivými obrazci příč- 

 ných řezů povrchem šlach v místech, kde tlak působí. 



FoRSSELL*) popisuje anatomicky šlachy ohybačů koně 

 a všímá si na praeparátech makroskopických průběhu snopců 

 šlachových, tedy tkáně pro šlachu specifické. Místa ohybů šla- 

 chových kolem tvrdých podložek kostěnných jmenuje šlachový- 

 mi klouby. Průběh snopců šlachovvch ve šlaše není vždy přímý, 

 nýbrž mnohdy spirálovitý a vzájemně propletený, jak obrazce 

 FoRSSELLOVY dosvědčují. Uspořádání snopců na tlakové ploše 

 šlachového ohybu jest mnohem hustší než na ploše zadní; 

 fibrilly na přední ploše jsou užší a vzájemně těsněji spleteny 

 než na ploše zadní, kde tlak nepůsobí; tam jsou fibrilly 

 (FoRSSELL míní zajisté snopce fibrill) hrubší a mají hojněji 

 tkáně interfascikulární. 



Kromě těchto tří krátkých pojednání, není v literatuře 

 nic bližšího o funktionální struktuře šlach a zvláště šlachy 

 lidské nebyly dosud podrobeny systematickému studiu s to- 

 hoto hlediska. 



Chci proto sděliti svoje dosavadní nálezy o šlachách 

 lidských a popíšu zde histologickou skladbu šlach musculi 

 bicipitis (capitis longi) a peronaei hrevis. 



Henle zmiňuje se o t. zv. sesamských uzlech šlachových 

 pouze při svalu peronaeus longus a tibialis post. O šlaše 

 svalu peronaei longi vyjadřuje se následovně: »V rýze ossis 

 cuboidei jest šlacha musc. peronaei longi širší, pevnější kon- 

 sistence a tvrdší a podle tvaru kosti ve směr podélné osy 



*) G. Forssell: Ueber die funktionelle Struktur derSehnen. 

 Zeitschr. f. Tiermedizin. Bd. 18. 1914. 



