Morfolog'ické výklady o květních číškách. 9^ 



rálně na oddenkii sestaveným listům, jakož i abnormní pří- 

 pady, kdy skutečně braktea posunuje se opět jaksi zpět po 

 květní stopce, dokazují nade vši pochybnost, že jeden z vněj- 

 ších perigoniálních lístkii vlastně květu nenáleží. V botanické 

 literatuře vykládají autoři věc tak, jakoby stopka květní 

 srostla s řapíkem podpůrného listu. Pravděpodobnější jest 

 ale výklad, že podpůrná braktea nesrostla se stopkou květní, 

 nýbrž byla jí až pod samý květ vynesena. Zde máme tedy 

 velmi pěkný případ posunování. 



Oba způsoby, srůst i pošinování mají veliký význam 

 pro ocenění morfologické hodnoty receptaculí (číšek DŮvodu 

 phyllomového) a jest nutno je přesně rozlišovati. — Jak dů- 

 ležité jest toto rozlišení, toho nejlepším dokladem je případ 

 Čelakovského. Autor tento poukazuje na str. 4. svého výše 

 citovaného pojednání na neudržitelnost theorie o phyllomové 

 povaze číšek, dle níž povstalo receptaculum splynutím, resp. 

 srůstem kruhů korunních: »Einen sehr triftigen Einwurf 

 gegen die Theorie der Verwachsung aller Blíltenkreise un- 

 tereinander gibt ferner die ungleiche Auslflfldung der von der 

 Cupula*) frei sich ablosenden Blattheile. Wáren alle Blliten- 

 kreise verwachsen. so miissten die am oberen Rande der Cu- 

 pula frei werdenden Teile aller Kreise ungefáhr gleichwertig,. 

 d. h. es miissten die Blatter der aufeinander f olgenden Kreise 

 nur mit den Spitzen gesondert sein. Das ist aber nicht der 

 Fall. Die Blumenblátter und Staubgefasse einer epigynen 

 Bliite sind ebenso vollstándig frei entwickelt wie die von 

 náchstverwandten hypogynen Gattungen (man vergleiche z. 

 B. Vaccinien und echte Ericaceen), wáhrend die freien Car- 

 pellarteile, auf die Griffel oder Narb.en beschránkt, viel 

 unvollstandiger sind, als die Carpelle der oberstándigen 

 Fruchtknoten.« 



To jest jeden z hlavních důvodů, pro nějž dle Čela- 

 kovského »die Ansicht, dass die Cupula rein appendikulár, 

 d. h. aus verwachsenen Blattkreisen hervorgegangen sei, vor 

 der morphologischen Kritik nicht bestehen kann.« 



*) Celakovský užívá ve svém pojednání (1. c.) důsledně názvu 

 cupula pro všechny číšky. 



