10 ni. Dr. Gustav Daněk: 



Jestliže bychom přij^^nali v rostlinstvu jen pouhou ka- 

 tegorii srůstání, pak ovšem bychom se nemohli diviti nazírání 

 čelakovského. Jestliže však přijmeme, že případ posunování 

 orgánů rostlinných skutečně nastává, k čemuž ostatně máme 

 množství dokladů, odpadá Čelakovského výtka sama sebou. 

 Phjdlomy, které se od druhých na číšce značně liší svými 

 rozměry, nesrostly, nýbrž byly v původní své velikosti z pů- 

 vodního místa vysunuty. Mohutně se vyvinuvší číška na př. 

 původu kalichového vynesla jaksi na hřbetech svých phyllomů 

 plátky korunní, resp. tyčinky do výše a celý zjev nemá do 

 sehe nic protismyslného. 



Dříve, než přikročíme k výčtu jednotlivých kategorií, 

 clo nichž můžeme zařaditi typy srůstání součástek květních, 

 budiž předesláno několik slov o číšce původu nesporně osního, 

 cupule. Naproti tvrzení do nedávná v literatuře ponejvíce 

 se udržujícímu, že totiž skoro všechny číšky jsou původu 

 •eaulomového, musíme uvésti, že skutečně osní cupuly jsou 

 v rostlinstvu poměrně velmi vzácným úkazem. 



Z domácích našich čeledí jsou to vlastně jen Cupuli- 

 ferae, o jichž číškách bylo nade vši pochybnost dokázáno, že 

 jsou splodinami osními. Morfologickými doklady toho není 

 •ovšem možno se tuto zabývati; čtenář nalezne všechny sne- 

 seny a přehledně sestaveny v díle Velenovského. Jinak jsou 

 osní číšky rozšířeny spoře jen u některých čeledí exotických, 

 u nichž namnoze však ještě chybí podrobné prostudování. 



Poměrně nejvíce jsou zkoumány cupuly Lauraceí, jimž 

 Velenovský věnoval též zvláštní pozornost. Ostatní čeledi, jichž 

 zástupcové se vyznačují pravými cupulami, jsou: Hernandia- 

 ceae, Monimiaceae, Chlaenaceae a konečně rod Escholzia 

 z čeledi Papaveraceae, u něhož se dle nálezu Velenovského 

 setkáváme se zajímavým případem dvou, za sebou následu- 

 jících číšek, z nichž jedna (zevní) má charakter osní, — tedy 

 pravá eupula, kdežto vnitřní jest hodnoty phyllomové. 



U cupul, tedy číšek hodnoty osní, vzniká baňkovitý 

 n«bo mističko vitý útvar tím, že osa, lůžko květní, se těsně 

 pod květem značně rozšíří a pohárkovitě vyhloubí. Tento 

 způsob vytváření podobných orgánů není v rostlinstvu oje- 

 dinělý. Něco podobného máme na př. na receptaculu r. Ficus, 

 kde dokonce osa celého květenství se podobným způsobem 



