Morfologické výklady o květních číškách. 11 



přemění a skryje pohlavní organy (v tomto případě celé 

 květy) ve své dutině. — 



Že rozličné organy rostlinného těla a to vegetativní 

 i rozmnožovací, podléhají velmi často dělení a srůstání, jest 

 dostatečně známo. Srůstají osy třeba do několikátého stupně, 

 čímž povstávají namnoze velmi složitá sympodia. Srůstají 

 listy s osami, a srůstají konečně phyllomy samy mezi sebou. 

 .Test všeobecně jDOvědomo, že i jediný pliyllom může svými 

 okraji anebo dokonce i svými plochami srůstati, čímž po- 

 vstávají listy kornoutovitě a rourovitě stočené a rozmanité 

 tvary listů monofacialních. Největší však rozmanitost ve 

 srůstání phyllomů panuje právě ve květech, v nichž zvláštní 

 způsob sestavení podmiňuje celé množství typů srůstání. 



Především připomeňme si definici květu: Květ je zkrá- 

 cená osa, nesoucí phyllomy přeměněné a přizpůsobené k úče- 

 lům kopulačním. Původní sestavení listů na osách jest vždy 

 spirální. Také phyllomy květní nemůžeme si původně jinak 

 uspořádány představovat. A skutečně, v některých květech? 

 t. zv. acyklických jest ještě spirální sestavení zachováno. 

 Teprve v dlouhých periodách rostlinného vývoje počala se 

 rozlišovat původní spirála v kruhy, z nichž každý přejal 

 jistou funkci, a to buď ochrannou — krycí, anebo vlastní po- 

 hlavní. Z tohoto hlediska vycházejíce, musíme nutně po stránce 

 morfologické považovati všechny kruhy květních phyllomů 

 za úplně homologické. Výsky tne-li se tedy na př. nějaká pře- 

 měna v kruhu jednom, nemůže nás naprosto překvapovati, 

 uzříme-li ji v jiném. Čili, abychom mluvili konkrétně: Je-li 

 možný a dokonce velmi hojný kongenitalní srůst jednotlivvch 

 phyllomů kruhu korunního mezi sebou, po případě i s nej- 

 bližším kruhem phyllomů tyčinkových (jak tomu jest zhusta 

 v sympetalních korunách), jest týmž způsobem oprávněn 

 i srůst kruhu tyčinkového s carpelly, případně srůst souvislého 

 kruhu korunního s kruhem kališním. A touto čistě logickou 

 dedukcí máme dán vlastně základ k vysvětlení poměrů re- 

 ceptaculí Důvodu phyllomového. 



Věc sama se ovšem v mnohých případech značně kom- 

 plikuje, zejména tím, že vedle zmíněného srůstu květních 

 součástí přistupuje také pošinování, redukce a jiné vývojové 

 pochody, které původní morfologické hodnoty úplně zastírají. 



