Morlologické výklady o květních číěkácli. 13 



z homologickýeli součástí — původně volných, nerozlišených 

 květních i^hyllomfi. 



Hledí me-li pak na sympetalní korunn, do níž případně 

 mohou být tyčinky vetknuty, jako na počáteční článek v ře- 

 těze phyllomových receptakulí, jest tím dán dobrý základ pro 

 další případy, namnoze dosti složité. 



Ještě na jednu věc dlužno však upozorniti. Sledujeme-li 

 velký počet případů sympetalních korun, splynulých s kruhem 

 tyčinkovým, seznáme záhy, že způsob vetknutí tyčinek do 

 pohárků korunových není všude stejný. Jednou zcela zřetelně 

 můžeme sledovati průběh tyčinky od samé její inserce na 

 květním lůžku až k místu, kde opouští stěnu pohárku korun- 

 ního, áby pak dále samostatně pokračovala. Tyčinka, pokud 

 splývá s korunou, jeví se v podobě silného vyvýšeného žebra 

 a nemůžeme být ani na okamžik v pochybnostech, že původně 

 samostatně stojící tyčinka přiložila se ke vnitřní stěně ko- 

 runní a s touto srostla.*) Máme zde tedy případ kongenitál- 

 ního, zřejmého srůstání dvou kruhů květních phyllomů. Pří- 

 klady uváděti netřeba. Každý, kdo by se věcí tou zabývati 

 chtěl, nalezne jich při ohledávání sympetalních květů nesčetně. 



A^elmi zajímavý jest však též druhý způsob radiálního 

 spojení kruhu korunního a tyčinkového. Tyčinka jest do trubky 

 korunní jaksi vetknuta, takže není možno při zevním ohle- 

 dání nalézti stopy po bývalém splynutí. Ba dokonce nastá- 

 vají často i případ}^ na nichž ani na průřezu nelze pod mi- 

 kroskopem rozeznati, že by tyčinka a dot^^čná partie korunní 

 trubky b3dy orgány původně samostatné. Y této případnosti 

 pak mluvíme o t. zv. pošinování částek květních v tom 

 smyslu, jak je vyložil poprvé Velenovský ve své Srovnávací 

 morfologii a jejich doplňcích. 



Obojí, zde vjdožený případ splývání částí těla rost- 

 linného opakuje se v různých variacích i orgánech vege- 

 tativních, takže i to jest nám dobrým vodítkem při po- 

 suzování morfologických přeměn částí květních. Pro druhý 

 případ, totiž pošinování, může nám býti znamenitým pří- 

 kladem též spojení kruhu kališního a korunního. Stává 



*) Mluvíme-li o srůstu, jedná se přirozeně vždy o srnst kon- 

 geiiitáhií. 



