Morfologické výklady o květních číškách. 15 



lichii dospěli jsme k poměrně už dosti složitému případu 

 číšek hodnoty kališní, které nesou do sebe vetknuté plátky 

 korunní a tyčinky. Jak z předeslaného výkladu jasně vyplývá, 

 jedná se ve všech případech o organy morfologickým vý- 

 znamem úplně shodné, totiž o útvary původu listového. 



Jestliže však sledujeme dále morfologii květních recep- 

 taculí, dospíváme tvarů vždy nejasnějších a složitějších, které 

 však lze vždy námi naznačenou cestou převésti na původní 

 morfologické hodnoty. 



K zajímavým vztahům a souvislostem dospějeme, ne- 

 zůstaneme-li při pouhých číškách, a rozšíříme svůj zřetel 

 též na t. zv. spodní semeník a perikladium. Obojí tento mor- 

 fologický pojem těsně souvisí s ponětím phyllomové číšky, 

 a teprve ve spojení s ním můžeme útvary ty správně vy- 

 kládati. 



Základní typ postavení semeníku vzhledem k obalným 

 kruhům okvětním i tyčinkovým jest semeník svrchní. Jest 

 to zcela přirozené, a vyplývá to už ze samotné definice květu. 

 Karpelly jsou dle tohoto výměra vlastně přeměněným 

 posledním přeslenem listů na zkrácené ose, uzpůsobených 

 k funkci kopulační. Jak bylo výše odvozeno, mohou splývati 

 všechny kruhy okvětní i kruh tyčinkový. Není tedy nic po- 

 divného na tom, jestliže s uvedenými květními cykly splyne 

 i kruh vnitřní, kruh plodolistový- Jinými slovy: morfolo- 

 gicky jest zcela pochopitelno, že receptaculum, na jehož dně 

 seděl původně volný semeník, s ním úplně sroste. Tím způ- 

 sobem se dostanou ovšem cípy kališní, plátky korunní a ty- 

 činky nad semeník — obdržíme ponětí semeníka spodního. 



Že skutečně fylogenetický vývoj ře bral touto cestou,, 

 toho nejlepším dokladem jsou nám mnohé přechodné typy, 

 které v nesčetných variacích znázorňují pozvolný vývoj od 

 svrchního semeníka k semeníku spodnímu. Znamenitě potvr- 

 zují tento morfologický, theoreticky vyvozený postup též 

 abnormity, o nichž se můžeme v literatuře dočísti. 



Jestliže si nyní představíme, že semeník, splynuvší s ty- 

 činkovými a okvětními cykly nepřisedal přímo svou rozší- 

 řenou basí na lůžko květní, nýbrž že byl nesen kratším či 

 delším oynoforem, dospíváme k novému velmi důležitému 

 ponětí, totiž k perikladiu. Stojí tedy perikladium na téže 



