Morfolog-ieké výklady o květních číškách. 19 



Dii],ežitý jest způsob rozkvétání a vývoje květu. Sledu- 

 jeme-Ii poupě (obr. 3.) na začátku vývoje, shledáme, že nor- 

 mální květ má lístky kalichové hned v této době již skoro tak 

 veliké a vyvinuté, jako rozvitý květ. Mezitím, co koruna roz- 

 víjí, kalich, ani semeník se podstatně nezvětšuje. Nanejvýš 

 jsme pozorovali, že semeník, který původně se podobá tenké 

 stopce květní, v době rozvíjení květu poněkud stloustne. 

 Tento postup jest dobře patrný na připojeném obrázku 1. a 3. 

 Uvedené okolnosti mají značný význam pro některé abnormní 

 přeměny v květu. Pozorovali jsme totiž často, že kalich, už 

 na začátku rozkvětu skoro definitivně vyvinutý, nestačí ani 

 z daleka svým vzrůstem rychle se zvětšující trubce korunní. 

 Stává se pak, že některý kališní lístek, přisedal-li poněkud 

 výše než ostatní, jest rostoucí korunou často do značné výše 

 vynesen. Pak se nám zdá, jakoby skutečně hjl z původního 

 místa vytržen a na jiné místo v květu dopraven. Sledoval jsem 

 tento vývoj na poznamenaných květech často po několik dní, 

 a potvrdil jsem vlastní zkušeností proces t. zv. pošin ování, 

 o němž byla řeč v první části tohoto pojednání. — 



Abnormní přeměny v květech druhu Weigelia rosea ne- 

 byly posud v takové míře pozorovány, jako se podařilo auto- 

 rovi tohoto projednání. Aspoň v literatuře teratologické, pokud 

 jsme ovšem měli příležitost zjistiti, jsme nic tak důležitého 

 nenalezli. Vj^znamnější jest snad toliko nález Buchenau-ův,*) 

 publikovaný roku 1857. Abnormní případ pozorovaný Buche- 

 NAu-em, budiž na tomto místě doslovně citován, aby vlastní 

 pozorování naše byla doplněna i nálezem jiného autora a stala 

 se kompletnějšími. 



BucHENAu píše: »Eine Bliithe der in neuerer Zeit als 

 Zierpflanze in x^ufnahme gekommenen Weigelia rosea zeigte 

 einen interessanten Fall von Narbenbildung am Staubgefass. 

 Fruchtknoten, Kelch und Blumenkrone waren kraftig und 

 normál entwickelt. Drei Staubgefasse, namlich das erste, 

 dritte und vierte, hatten sich ganz wie gewohnlich entwickelt; 

 das nach liinten fallende schien auf den ersten Blick zu feh- 



*) »Eiiiige Bliithenabnormitáten. JBeobachtet und raitgetheilt 

 von Dr. Franz Buchenau zu Břemen. Weigelia rosea. Flora 1857. 

 S. 2^4. 



