Morťologieké výklady o květních číškách. 21 



tíme, až budeme mít příležitost srovnati je s pozorováními 

 našimi. 



Přistupme tedy k popisu a výkladu abnormně vjíyo- 

 řenýeh květů druhu Weigelia rosea, námi pozorovaných. 

 (Obr. 4.) 



1. Nejčastější případ přeměn byl, že sympetální, trub- 

 kovitá koruna se rozdělila na jednom místě po celé své délce 

 až k samému semeníku, a vějířovitě rozložila do jedné 

 plochy. Korunní cípy, i ploše rozložená trubka podržely svou 

 normální růžově nachovou barvu. Tyčinek se tato změna 

 nikterak nedotýkala. Zcela tak, jako v koruně normálního 

 květu to bývá, zůstaly něco méně než do polovice, srostlé 

 s ploše rozloženou korunou. Semeník spodní zůstal úplně 

 nezměněn. Taktéž kalichu se změna nikterak nedotýkala. 



2. Často nalezl jsem též případy, na první pohled sice 

 úplně shodné s abnormitami sub. 1. popsan\"mi, při bližším 

 ohledání však lišící se od nich větším počtem tj^činek a men- 

 ším počtem kališních lístků. Příčina tohoto podivného zjevu 

 byla však zcela jednoduchá. Na místě mezi dvěma korun- 

 ními cípy stojící tyčinka se rozdělila ve dví. Každá polovice 

 měla pak svou nitku, nikterak se nelišící od nitek normálních, 

 nerozdělených tyčinek. Že ale vznikly tyto sekundární dvě 

 tyčinky rozdělením původně jedné, jest patrno nejlépe z toho, 

 že prašníky nových tyčinek jsou toliko jednopytličné; tím 

 jest jejich vznik dostatečně charakterisován. Avšak v květech, 

 takto abnormně vytvořených nalézti možno opět různé va- 

 riace tohoto zjevu. Rozdělené polovice původně jednoduché 

 tyčinky zůstaly buďto pohromadě (obr. 5.) na jedné straně 

 vějířovitě rozložené koruny, anebo jedna polovice setrvala 

 na okraji levém, kdežto druhá na protějším. Tento případ 

 rozdělování tyčinek nám ukazuje na zajímavou souvislost: 

 rozdělení koruny, které není v tomto případě dedoublací 

 (poněvadž se původní počet korunních plátků resp. cípů ne- 

 změnil) má za následek zdvojení tyčinky. Snad zde rozhoduje 

 otázka symmetrie květní, že se rostlina, i v květu vějířovitě 

 do plochy rozloženém, snaží zachovat aspoň souměrnost, když 

 už pravidelnost byla porušena. 



Dlužno však vysvětliti ještě tu okolnost, že počet ka- 

 lišních lístků se zmenšil. Tento zjev jsem pozoroval ve 



