VI. 



Příspěvek k seznání třetihorního útvaru 

 na Rakovnicku. 



Napsal 

 Vojtěch Smetana. 



Předloženo v třídním seděni dne 19. února 1915,. 



Tabulky a vyobrazení. 



Ku třetihornímu útvaru na Rakovnicku dlužno počítati: 

 balvany křemenoové, přecházející často ve slepence, štěrky 

 křemenr^, písky a jíly. První jsou totožné s Purkyňovými 

 křemenci okolí Plzeňského a s basálními vrstvami střecbaího 

 oligocenu polomu podkrušnohorského nejen co do složení 

 petrogTafického, ale i palaeontologického. 



Severně od potoka Rakovnického zhusta objevují se bal- 

 vany a menší kusy pevné, křemencovité horniny, velmi po- 

 dobné drabovským křemencům, které dosahují až 1^/2 m 

 v délce; jsou barvy žlutavé nebo světle hnědošedé, žlutohnědé, 

 zřídka červené (karmínově). Jsou různě složeny: jemnozrnné, 

 (které možno zaměniti případně s křemenci drabovskými) , nebo 

 jsou to slepence, jejichž zrna různé velikosti jáou ostrohranná 

 neb okulacená a jemnozrnnou hmotou křemitou stmelená. Po- 

 vrch balvanů bývá hladký, někdy zcela lesklý; jindy vysky- 

 tují se na nich jamky (v nichž nachází se ještě písek, který 

 lze dlátkem vyrýpati), jakoby vtlačené, což pochází od písku, 

 který větrem hnán proti kamenům, jamky tyto vytvořil v mí- 

 stech, kde hornina byla měkčí. 



Naznačené tuto kameny objevují se v některých místech 

 u velikém množství a stávají se nápadnými lidu, který je při 

 orbě a obdělávání rolí musí odstraňovati; ohraničuje si jimi 



Věstník král. české spol. nauk, Třída. II. 1 



