10 VI. v. Smetana: 



lými černými buližníky, rezavohnědý písek s vrstvou tvrdého 

 žeiezitéKo pískovce. 



O křemencových a slepencových balvanech, které se 

 hojně vyskytují mezi Svojetínem a Veclovem, zmi- 

 ňují se KuŠTA i K. Feistmantel. 



V krajině Žatecké s^everně odtud u S á d k u nalezeny 

 byly v tamější rozsáhlé štěrkovně otisky rostlinné :^^) 



Salvinia Reussi Ett. 



Taxodium distichum mioCenicum H. 



Poacites laevis AI. 



Carpinus grandis Ung. 



Quercus sp. 



Dryandroides lignitům Ett. 



Aeer trilobatum AI. Br. 



Acer integrřfolium O. W. 



Eucalyptus sp. 



Eugenia sp. 



Na spodu této štěrkovny přicházejí rovněž veliké bal- 

 vanv křemenců sladkovodních. 



Z toho, co tuto o třetihorách okolí rakovnického pově- 

 děno bylo, možno činiti asi tento závěr: 



Na Rakovnicku jest vyvinut tercier ve dvojí podobě: 

 jednak v osamělých balvanech křemencových anebo slepenco- 

 vých různé velikosti, které představují nám dnes rozpadlé, 

 původně však souvislé basální uloženiny středního oligocenu, 

 zcela totožné s nejspodnějšími vrstvami severočeských pánví 

 třetihorních. 



Z toho vyplývá, že sladkovodní jezero třetihorní neome- 

 zovalo se toliko na dnešní polom podkrušnohorský, nýbrž že 

 sahalo dosti hluboko do nitra českého massivu. Dle J. E. 

 HiBscHE ^°) rozprostíral se třetihorní útvar skoro po celých 

 Čechách, právě tak jako máme doklady pro všeobecné roz- 

 šíření permokarbonu v Čechách. Mimo to ještě jiný vztah je 

 mezi permokarbonem a oligocenem, a to petrograf ický : ma- 

 teriál horninový, přicházející v lavicích třetihorních, znám 

 jest z permokarbonských pískovcův a arklos. Rovněž v popi- 



