Příspěvek k seznání třetihorního útvaru na Eakovnickn. H 



sovaných štěrcích se vyskytují silně okTilacené úlomky zkře- 

 menělýeh kmenův araukaritů. (Viz výše: poblíže sochy sv. 

 Antonína a v jedné strži v Hlaváčově.) Dle rezitočervené 

 barvy (pocházející od hydroxydu hlinitého a hydroxydu že- 

 lezitého) , která je společná pískům permokarbonským a oligo- 

 cenním, možno se domnívati, že v době, ve které se obojí uklá- 

 dalo, bylo stejně horké klima. Hibsch soudí dokonce, že ny- 

 nější severočeské třetihory byly ve spojení s pánví třeboňsko- 

 budějovickou, ač pro to dosud není bezpečných dokladů. Hra- 

 nice souvislých basálních pískovcův a slepencův oligocenních 

 v Poohří probíhá asi od Litoměřic přes Postoloprty do okolí 

 Podbořan. 



Na jih od této hranice zachovány jsou vrstvy třetihorní 

 jen v ojedinělých balvanech, jichž směrem od severu k jihu 

 ubývá. Na jih od permokarbonských uloženin pánve rakov- 

 nické na algonkických planinách nesetkáváme se již s balvany 

 oligocenními. 



Z tohoto rozšíření nejspodnějších třétihor a povahy 

 zbytků lze činiti závěr, že po usazení vrstev oligocenních na- 

 staly zlomy směrem sv-jz až vsv-zjz, zajisté současné s vytvo- 

 řením polomu podkrušnohorského. Také pánev rakovnická 

 musela tedy opětně proti vrstvám algonkickým poněkud po- 

 klesnouti; třetihory pak v Poohří poklesly proti permokarbonu 

 asi podle čáry svrchu uvedené: Litoměřice-Postoloprty-Pod- 

 bořany. Tímto nestejným poklesnutím ker uchránily se vrstvy 

 oligocenní v Poohří před denudací nejvíce, takže dosud v sou- 

 vislých vrstvách jsou zachovány. V oboru uloženin permo- 

 kar])onských na Rakovnicku byly již značně denudací posti- 

 ženy, ale přece zachovaly se dosud v ojedinělých balvanech; 

 v území algonkiokém však podlehly odnosu úplně. 



Křemenné štěrky, K. Feistmantlem, Ktjštou a námi 

 z mnoha míst širšího okolí rakovnického uváděné, jsou mladší 

 balvanů křemencových a náležejí pravděpodobně mladším 

 třetihorám. Křemence oligocenní vyskytují se pod štěrky tě- 

 mito již jako osamocené balvany; to nasvědčuje déle trvající 

 denudací, jež před usazením těchto mlq,dších štěrkův a po 

 uložení oligocenních křemenců působila a která vytvořila 

 v severozápadních Čechách parovinu (peneplain), o níž 



