1 



8 PhC. Frant. A. Novák: 



»D. plumarius, flor. solitariis, squam. calycinis subovatis 

 brevissimis obtusissimis muticis, cor. multifidis fauce pubes- 

 centibus L. Tunica fol. glaucis patentibus, flor. serratis, 

 faucib. laDUginosis. Halí. helv. n. 8. 897. Hab. in pascuis ne- 

 morosis. Fol. rore caesio glauca L. 4.« Persoonem zařazen do 

 skupiny hvozdíků -^ »Flor. dispersi in caule ramoso«. 



Naproti tomu n á ř Dianthus má vždy listeny kališní 

 ukončeny hrotem, ovšem často dosti kratičkým. O listech na- 

 šeho hvozdíku také není možno říci, že by byly »folia pa- 

 tentia«, neboť kratičké, tuhé, špičaté lístky přízemní tvoří 

 husté trsy. Konečně vétevnatých, vícekvětých forem jest 

 u našeho hvozdíka daleko méně, nežli malých, nízkých forem 

 jednokvětých. 



Diagnosa, kterou uvádí Aug. Pyramus De Candolle 

 (Prodr. syst. nátur. reg. veget. 1824. Pars I. p. 363.), jest 

 velmi krátká, bez udání lokalit, ale na konci jejím jest při- 

 pojena zvláštní poznámka, jež zasluhuje zmínky. 



Kratičká diagnosa končí následující větou: »Variat (totiž 

 D. plumarius L.) fl. simplici et pleno, petalis albis, purpu- 

 reis, maculatis, plus minus-ve fimbriatis, floribusque sua- 

 veolentibus.« 



Jest zde prvý záznam o plnokvěté formě D. plumarius 

 L. (cf. Masters M. T. — Pflanzen-Teratologie. Dtsch. v. U. 

 Dammer 1886.). Pokud týče se barvy květu, není možno sou- 

 hlasiti s názorem De Candolle-ovým, zvlášť ne nyní, kdy 

 víme, že není to pouze barva květu, která charakterisuje na 

 př. D. Lumnitzeri oproti pravému D. plumarius L. — J. 

 Wiesbauer při kritickém rozboru svého D. Lumnitzeri (Bot. 

 Centralblatt. XXVI. p. 83.) mezi jiným také poznamenává: 



»Warum aber verschiedene Floren (von Reich. exc. an) 

 den D. plumarius weiss nennen, ist mir unerklárlich. leh 

 fand ihn sowohl in Ober-, als Nieder-Oesterreich s t e t s 

 ro t h.« 



K tomuto nutno podotknouti, že není Reichenbach (Flora 

 germ. exc. 1832.) prvý, který nazývá D. plumarius bělokvětým, 

 nýbrž De Candolle (1. c. 1824!). 



Delší a přesnější diagnosu pro D. plumarius L. uvádí 

 Aug. Neireich ve známém svém díle »Flora von Nieder- 

 Oesterreich 1859.« na str. 807. »Feder-Nelke. Wurzel spindlig- 



