18 PhC. Frant. A. Novák: 



die im Flii.2fsand wáchst und im Sommer bliiht, Diese Pflanze 

 des hohern Nordens ist durch ihre Tracht allerdings von D: 

 serotinus verschieden. Allein Exempláre des D. arenarius 

 aus Preussen und Brandenburg zeigen einen bis 10" hohen, 

 1 — 3 bliitigen Sten gel und mindergeteilte Blumenblátter, 

 so dass sie von D. serotinus eigentlich gar nicht verschieden 

 sind. Der nordische D. arenarius, dessen specifische Echtheit 

 iibrigens schon von Persoon und De Candolle bezweifelt 

 wird, seheint mir daher auch nur eine Varietat des D. plu- 

 marius zu sein.« 



Zajímavá tato poznámka není ve všem úplně správná. 

 Není možno tvrditi, že D. arenarius z Brandenburgu neb 

 z Pruska neliší se vůbec ničím od D. serotinus W. K. — 

 D. arenarius L. jest typický svojí zelenou barvou, kterou 

 zachovává i na svém jižním areálu. Naproti tomu D. sero- 

 tinus W. K. jest vždy ojíněný, sivě zelený, a jeho lodyhy 

 mají až 19 nafouklých kolínek, což u D. arenarius L. z Pruska 

 ani z Braniborska nikdy není, neboť, jak jsem se mohl pře- 

 svědčiti v herbáři zemského musea v Praze, i velmi statné 

 exempláře mají toliko 9—10 docela nepatrně vyniklých ko- 

 línek, A plátky korunní, ač jsou u Slezských a Pruských 

 rostlin méně dřípaté, přes to přece jsou mnohem dřípatější 

 nežli u D. serotinus W, K. 



Zdali D. arenarius jest »s p e c i e s o d t i m a« neb jen 

 pouhá varieta D. plumarius L. jest velmi těžko rozhodnouti. 

 Persoon (Synopsis plantarum 1805. Pars. I. p. 495.) při dia- 

 gnose D. arenarius podotkl: »Planta dubia«, a A. P. De Can- 

 dolle {Prodr. syst. nátur. reg. veg. I. 1824- p. 364.) na konci 

 diagnostiky pro D. arenarius poznamenal: »An var. D. plu- 

 marii'?« Leč nikdo dosud nedokázal, že D. arenarius L. jest 

 pouhou varietou D. plumarius L. Persoon podotýká toliko, že 

 jest rostlinou pochybnou (co pod tím myslí, nevím), De Can- 

 dolle také není jist, zda může považovati D. arenarius L. za 

 varietu D. plumarius L., a Neilreichovi se také jenom »zdá«, 

 že D. arenarius jest toliko varieta D. plumarius L. 



To samozřejmě nejsou žádné důvody, pro něž bychom 

 neměli D. arenarius L. považovati za samostatný druh a sto- 

 tožňovatl jej S D. serotinus W. K. 



