Kritická studie o Dianthus árenarius L. 



19 



Dle diagnosy Kochovy (F1. Germ. Synopsis fl. ger. et 

 helv. 1837. p. 98.) liší se D. arenarius L. od hvozdíku našeho 

 » . . foliis viridibus, petalis pinnatifido-multipartitis, area in- 

 termedia integra oblonga, lamina basi macula virente, . . .« 

 Na témže místě uvádí Koch rozdíl mezi D. gallicus Pers. 

 a D. plumarius L. následovně: »et ab hoc (D. plumario) fo- 

 liis obtusis, caule unifloro, et floribus semper imberbibus 

 differit«. Týmiž znaky liší se také D. gallicus Pers. od na- 

 šeho hvozdíku. Kromě toho ještě »corolis dentato-submulti- 

 řidis«. (Ex Persoon — Syn. pl. 1805. I. p. 495.) 



Ledebour, jehož diagnosa pro D. arenarius ve »Plora 

 Rossica« 1841. I. 284. nevztahuje se toliko na švédské 

 exempláře, nýbrž více v ní přihlíženo k rostlinám ruským, 

 jež právě tak jako slezské liší se od švédského D. arenarius 

 L., charakterisujíce se netoliko vyšším vzrůstem a menší dří- 

 patostí korunních plátků, ale také listeny kališními krátce tupě 

 mukronátně zakončenými, uvádí na témže místě bohatý se- 

 znam literatury, týkající se D. arenarius L. 



Porovnáváme-li diagnosu Williamsovu s naším hvozdí- 

 kem, seznáme, že podstatně se liší toliko dřípením plátků ko- 

 runních, jak patrno z následující srovnávací tabulky: 



Dianthus arenarius L. 



(Williams) 



Dianthus Klenečských 

 strání 



1. Caules 10 cm. 



2. Folia radicalia 14 mm. 



» caulina 12 mm. 



3. Bracteae stramineae. 



4. Petalaultra medium pinnati- 

 fido-multipartita. area in- 

 termedia oblonga maculata, 



mina =; Vs unguis. 



1. Caules 6—15, rarissime — 

 30 cm. 



2. Foi. radicalia 14 — 48 mm. 



» caulina 10 — 15 mm. 



3. Bracteae margine strami- 

 neae. 



4. Petala ad medium digitato- 

 multipartita, area interme- 

 dia integra oblonga vel o- 

 bovata, immaculata vel ma- 

 cula rosea, lamina = Vs — Vi 

 unguis. 



2* 



