české Drepauoklady. 7 



seriaius. Drcp. pui purasceiis, iienznávan^M^ monografii, zde 

 se objevuje jako dnili. Dr. lycopodioides přeložen poblíže 

 Dřep. uiterniedius, kam \é7. ákn Dřep. scorpioídes, dříve za 

 Drepanorladus nepokládaný. Jediný Dřep. polycarpus, v mo- 

 nografii jako druh uvedený, zde podřaděn jako varieta 

 k Dřep. Kneiffii Posudky o jednotlivých druzích podány Ini- 

 1 dou v systematické části. 



V »Eevue })ryologique« z r, 1906 Nr. 6 a z r. 1907 Nr. 1 

 ! uveřejnil F. Kenauld, autor Drepcmokladů v M n s c o 1 o gia 

 i G a. 1 1 i c a, »C a u s e r i e s n r les H a r p i d i a«. V pojedná- 

 j nich sv5'ch stáhl jednotlivé druhy daleko více než v uvedeném 

 ; spise. Rozeznává toliko Hyp. nduncum, Hyp. uncinatuni, llyp. 

 i fhiitans, Hyp. revolvens a Hyp. veriiieosuiii. Ostatní řadí 

 k těmto jako poddruhy a variety. 



. K podobným názoriim jako Renauld dosjDÍvá též W. 

 MoNKEMEYER. Tcuto r. 1906 publikoval poznámky ^'=) bryolo- 

 I gické z okolí Lipska, kde si všímá obzvláště Dřepem okladů ze 

 skupiny »Aílunei« a »Exmndafů<. Tyto mohl po delší dobu 

 volně A" přírodě pozorovati- Monkemeyer staví se proti tří- 

 štění druhu Warnstorfem, ktei"é vyplýA'á dle něho z herbářo- 

 vého studia. Poukazuje na jeho odporující si názory o Dreji. 

 purpura seens, k nimž by studium Dřepán okladv v přírodě vé- 

 sti nemohlo. Dle něho jest zařaditi Hyp. Kneiffii, Hyp. póly- 

 , carpuw, Hy}). suheidnnenm, Hyp. pseudofhdfaus, Hyp. ,sin)pli- 

 císsídiidu do řady forem Hyp. adiinewn, ježto mezi nimi exi- 

 stují přechody. Warnstorfovo Hyp. eapiUiffďmiu není mož- 

 né jako rlruli, ]ioněvadž se dá odvoditi od různých typů (Hyp. 

 adiDieuin, Hy/). pseudofluitans, Hyp. WíLsohí, Hyp. Sendt- 

 )ti'ri), jtcdobně Nyp. Roteie. Obě. jsou parallelní formy růz- 

 ného původu. Mezi Hyp. Rotae a Hyp. exanuleďum existují 

 ])řechody. Hyp. Schidzei pokládá za alpinskou nel) subalpin- 

 skou formu Ihjp. fJuitans var. f(deatui)i, Hyp. pseuelostranii- 

 veuui íi TI yp. tundrae jsou parallelní formy nemožné jako dru- 

 li>', Hy]). pseudorufescens a Hyp. aurantiacum počítá do kruhu 



'■') W. M<)iikeineyer, Bi-yologi^iclies aus der Umgebuug Leip- 

 zigís nebst Beoljaehlungen iiber eiiiige Drepanokladen und ihre For- 

 niCDkreise. — Sit/Auigsberichte der iiaturforscli. Gesell^^ch, zu Leip- 

 zig. 190(5. 



