české Brěpanoklady. Í5 



Květy Drepdííolxíadii (l()wi)ívnjí ol)Yťe3ně v srpliii a září, 

 někdy i v říjnu, vvtnisy dozrávají pak vždy příštího roku 

 koncem května a v ěervnu. Mnolidy l)Ývá zrání podmíněno 

 polohou krajiny. 



Štět dosaliuje délky 3 — 5 cm, řidčeji až 10 cm, jest hlad- 

 k_\, tenký a zpravidla červený. Krček jest vždy přímý, t o- 

 L) o 1 k a válcovitá, zpravidla trochu skloněná až vodorovná, 

 dlouhá až 4 mm, široká 1 imn a po odvíčkování bývá někdy 

 ])od ústím Zlí zená. Víčko vždy klenuté, tupě neb ostře 

 špičaté. Prstenec schází toliko u skupiny >>Examilati«.. 

 Bývá většinou 2 — ^Sřadý, zřídka 4řadý {Dřep. Sendtneri) , lou- 

 pá vý jest u Dřep. Kneiffii, Dřep. Soidíjierl, Dřep. vernicosus. 

 Dřep. iiiíermed.ius a Dřep. revolvens. Poristom jest vyvi- 

 nut jako u jiných příbuzných Hypnace/i. Z n b y v n ě j š í h o 

 o bus ti dosahují průměrné výšky O-G mni, bývají skoro až 

 k basi rozlišené, nahoře široce hyalinně vroubené, ve spodní 

 části hladké neb příčně rýhované. Z u b y vnitřního 

 o bust í dosahují do Vs — V2 výšky vnějších a mají někdy vý- 

 běžky úzce trhlinovitě prolamované. Bližší podrobnosti udány 

 budou u jednotlivých druhů. Brvy jsou uzlovité. Spory 

 iriívají 12 — 18 ^i v průměru. 



Drepnjwldadij přinášejí sporogony velice zřídka, zpra- 

 vidla jsou sterilní. Nejčastěji bývá plodný Dřep. uncimatiis, 

 méně Dřep. fluitans, Dřep. revolvens a Dřep. vernicosus. 

 i^)statní fruktifikují vzácně. Sporogony nemohl jsem ohledá- 

 vati u Dřep. Kneiffii mimo var. polycarpus, jež bývá hojně 

 plodná, dále u Dřep. Se^idtneri, Dřep. suhaduncus, Dřep. lyco- 

 podioides a Dřep. intermedius. Proto jsou odkázány Drepa- 

 noUadi/ na množení cestou vegetativní. Dle Warnstorfa děje 

 se to pomocí pupenů, jichž rozeznává trojí druh. Na nej- 

 iidadších částech lodyžek tvoří se v paždí listu tak zvané 

 > r o z m n o ž o v a c í pupen y« (Brutknospen) , které, jakmi- 

 le dozrají, padají k zemi, v bahně pod vodou přezimují, načež 

 ])říštího roku z jara dají vznik novým rostlinkám. Na star- 

 šícii částech lodyžek tvoří se v pozdním létě, kdy ony po vy- 

 scjmnlí vody pokrývají dno, tak zvané »adventivní p u- 

 ]) (' n y« (Adventivknospen), které z jara jako předešlé účastní 

 se na tvoření nové generace. Jako třetí způsob nepohlavního 

 rozmnožvání uvádí Wanstorf tak zvané »k o n e č n é pup e- 



