j^3 V. Josef AiiiliTož: 



Ačkoliv jsou habituehií znaky Drepanokladů navzájem 

 velice podobné, n jednoho a téhož drnhn se habitns význačně 

 niéní, Srovnáváme-li exempláře téhož drnhn z různých h)kalit, 

 shledáváme nápadné halntnelní odchylky. Veliké variaci po- 

 drobeny json Drejjcoioklodij ve statnosti. Vyskytnjí se n téhož 

 druhu rostlinky veliké několik cm, ale i až 3 dm, jemné i 

 statné. Na místech sušších jsou lodyžky nižší, tužší, trsy kom- 

 paktnější, listy hustěji sestavené a silnější, \ močálech na- 

 cházíme tivsy volnější, s lodyžkami delšími až statnými, měkčí- 

 mi, ponořené lodyžky v močálech bývají dlouhé, málo větev- 

 naté, silné, hadovitě spletené, méně otištěné, na starších částech 

 mnohdy bez listů, ve vodách stojatých json lodyžky chabé, 

 dlouhé, hojně větevnaté, listy oddálené, odstávající a vzpří- 

 mené. Rostlinky v tekoucích vodách mají lodyžky vzplývavé, 

 velice prodloužené, řídce olistěné, často jednoduché neb na 

 konci nahloučeně větevnaté, větévky též napodobují lodyžky, 

 které po vyschnutí vody tvoří celé povlaky na dně potůčku 

 neb tůně. Nesmí nás překvapili tak rozmanitá úprava lodyžek 

 a větévek. Týž druh mívá lodyžk}^ vzpřímené, poléhavé až 

 vzplývavé, jednoduché neb více méně větevnaté, po případě 

 zpeřeně upravené. Zbarvení jest zpravidla u téhož druhu ve- 

 lice různé, mnohdy táž lodyžka není stejnoměrně zbarvena. 

 Nejmladší části byvvají žlutozelené neb žluté, spoclnější 

 tmavší až i černé. Horské typy jeví červené neb purpurové 

 zbarvení, často jsou červeně a zeleně strakaté, 



Z uvedeného jest patrno, že habituelní znaky u Drepano- 

 kladů rnají rozlišovací cenu velice nepatrnou. Obzvláště jest 

 tomu tak u druhů ze skupiny »Aďunci« a »Exa}iu1aH«. Nanej- 

 výše jich můžeme užiti ve většině případů k rozlišování fo- 

 rem. Pouze u druhů, jež json vázány na určitější vlastnosti 

 substrátu, jako druhy ze skupiny »Iniefmedu<< a y^Drep. scor- 

 pioides«, jsou halůtuelní znaky stálejší. 



Anatomických znaků lodyžek, jak již bylo podotknuto 

 v části všeobecné, též ve velice nepatrné míře můžeme použiti 

 v systému Drepaiiokhidů, poněvadž stavba jich lodyžek jest 

 u většiny táž. Ponze nedostatek centrálního svazku u Dřep. 

 revolvens jest \)vo tento druh znakem typickým. Přítomnost 

 zevní vrstvy korové jest ehai-akteristická pro Dřep. uncbiafiis, 

 Dřep. revolvens a inter}yiediiis-, u Dřep. examdatus vyskytuje 



