24 V- Josef Ambrož: 



yyAduncůc jsou ze všech Drepanokladú nejvíce polymorf- 

 ní a proto také se zde názory jednotlivých autorů o hodnotě 

 druhové značně rozcházejí. Nejvíce tříští »Adunci«, podobně 

 jako ostatní mechy, Warnstorf, kíerý nadělal ve skupině • 

 této 8 druhů, kdežto francouzský bryolog Renauld rozeznává 

 zde pouze jeden druh a ostatní jemu podřaďuje. I Dřep. . 

 Sendtneri považuje za subspecies. My považujemie Warn- 

 STORFOVO tvoření malých druhů za pochybené, neboť tyto i 

 většinou mají hodnotu variet a jeho uváděné variety jsou je- 

 nom lokální formy. Renauldovo stažení některých druhů, na i 

 př. Dřep. Sendtneri a Dřep. lycopodioídes také nepokládáme 

 za správné, neboť samostatnost druhová obou jest morfolo- 

 gicky i biologicky oprávněna. 



L Spec. Drepanocladus Kneiffii (Schmp.) Warnst. Die 

 europ. Harp., Beih. z. Bot. Zentralbl. p. 399 (1903). 



Syn,: Hypnuni erectum, aut fluitaiis, foliis oblongis peraiigustis 



acutis Dill. Cat. Giss., p. 219 (1718). 

 Amblystegium Kneiffii Br. eur. fasc. 55/56. Mou., p. 17, t. 11 



(1853). 

 Hypuuui Kueiffii (Br. eur.) Schmp. CorolL, p. 135 (1856). 

 Stereodon Kneiffii Mitt. in Linu. Proe.— Botany VIII., p- 43 



(1864). 

 Hypnum aduncum y Kueiffii Schmp. Syu. 2. ed., p. 727 (1876). 

 Hypnum aduncum y Hampei c Kueiffii Sauio Bot. Centrbl. 



V., p. 94 (1881). 



Rostlinky v kobercích volných, měkký c h, 

 zbarvených zeleně, žlutozeleně, na spodních částech hnědě. 

 Lodyžky p o 1 é h a v é, ve vodě vzplývavé, řidčeji vzpří- 

 mené, 15 — 20 cyn dlouhé, různě spletené, obj^čejně nepravidel- 

 ně větevnaté, řidčeji jednoduché neb pravidelně zpeřeně vě- 

 tevnaté. Parenchym 2 — Svrstevný, žlutě zbarvený. Listy 

 1 o d y ž n í většinou d i m o r f n í, řidčeji skoro stejnotva- 

 ré. V prvém případě spodní vejčité, náhle zašpičatěné, hoření 

 podlouhle kopinaté, ponenáhlu zašpičatěné, neb naopak. 

 V druhém případě jsou listy lodyžní buď kopinaté neb vej- 

 čitokopinaté. Na basi listy zřetelně sbíhají dosti i 

 hlub o k o, jsou p 1 o c h é, cel o k r a j n é, hladké, dlouhé 

 1-5 — 3-5 mm, obyčejně vzpřímeně odstávající,, 

 řidčeji jednostranně srpovitě zahnuté podobně jako 



