32 V. Josef Ambrož: 



konci hákovitě zahnuté, podobně větévk}^ L o d y ž n í listy 

 nehusté až prořídlé, již od s b í h a v é base silně s r p o- 

 V i t ě zahnuté, trochu o u s k a t é, dole široké, kopinatě . 

 tence zašpičatěné, v y d u té, h 1 a d k é, c e 1 o k r a j n é, 1 -5 až , 



3 mm dlouhé, 0-7 — 1-4 mm široké. Žebr o s i 1 n é, žlutohnědé, 

 do špice sahající, na basi 60 — 110 /' široké. Čepelné ])uňky ^ 

 tence čárkovité, rovné, tenkostěnné i tlustostěnné, (> — lOkrát 

 delší než širší, k inserci listu se zkracují, na basi jsou žluté, ■ 

 tlustostěnné, hranaté, v o u š k a t ý c h r o z í c h n a f o n k 1 é i 

 s k u }j i n y ž 1 u t ý c h nel) h n ě d ý c h, 1 1 u s t o s t ě n n ý c h, 



t e č ková n ý c h h r a n a t ý c h 1) u n ě k, jež s a h a j í i 

 přes V:3 p o 1 o v i n y čepele a n e j sou přesně o d 

 o s t a t n í c h b a s á 1 u í c h )) u n ě k o d 1 i š e n é. Listy větev- 

 né jenom niienší lodyžních, jinak stejné. Dvoudonrý; rf k v ět v ' 

 na lodyžkách i na větévkách, četné, ž 1 u t o h n ě d é, vnitřní 

 obalné lístky bezžeberné, antheridií 4 — G, p a r a p h y s y ž 1 u- 

 t a A' é, dlouhé. Perichaetium kořenující; vnější obalné lístky ^ 

 odchýlené, vnitřní přímé, se silným, žlutým, dlouhým žebrem, i 

 celokrajné, h o j n ě r ý h o v a n é. Štět (dle Limprichta) 3 až . 



4 cm, dlouhý, tenký, purpurově zl)arvený, v právo stočený, 

 tobolka skloněná až horizontální, skoro válcovitá, za sucha, 

 červenavá, trochu řásnatá, pod ústím zúžená. Víčko kle- 

 nuté, na špičce červené. Prstenec trojřadý, červený. Y n ě j š í 

 zuby o b ú s t í 0-6 — 0-7 >nm dlouhé, ze středu náhle 

 z ú ž e n é, ve spodní části žlutohnědé až skoro oranžové, 

 p ř í č n ě r ý h o v a n é, v h o ř e n í části široce žlutě 

 v r o u b e n é, obridia tato na spodu špičky příčně rýhovaná a 

 v p o d é 1 n ý c h r ý li á c h h u s t ě p a p i 1 1 o s n í. Vnitřní i 

 zuby žluté, skoro hladké, výběžky úzce prolamované, brvy ^ 

 2 — 3, uzlovité. Spory bledě rezavé 12 — 16 <i v průměru. Zraje ( 

 v letě. 



V hlnliokých močálech, bažinách a jich příkopech, v ní- 

 žinách a paliojkatinách v Evi'oi)ě ne příliš rozšířený, rovněž 

 v Sever. Ainericc. \' severních částech Evropy velice řídký. 

 Obyčejně sterilní. V Techách nejvíce l)yl pozorován v severní 

 l)olovině. Na bažinách u Čes. Lípy velmi obecným (Schffn.), 

 rovněž u Jestřebí, Žíznikova, TbihlengTundu (Schffn., 

 ScHMTT)'!-), n Ště]),-inského ])rívozn na Labi (^''elenovský),! 

 hfjjiiě II Ijvsé (\''eij-;novský, Ambr.), lesní louka n Smečiia ; 



