české Drepanoklady, 



37 



[ sty, od druhého pak hlavně rýhovanými listy, méně sbíhavý 

 mi, slabším žebrem a menším počtem křídelných buněk. 



II. skupina Intermedii (Sanio Bot. Zentralbl. XIV., p. 431 



[1883]). 



Syn.: Limpriebtia ut genus Loeske Hedwigia 1907, p. 310. 



Limprichtia jako skupina Brotherus Pflanzenfamilien 1909, 

 p. 1033. 



Hygro- a hydrophyti. Dřep. vernicosus pou- 

 hý hygrophyt. Rostlinky habitu celkem podob- 

 ného, něžné i dosti statné, v kobercích mnohdy 

 rozsáhlých, hustých, houbovitých, zbarvené oby- 

 čejně žlutozeleně, hnědožlutě, často purpurově naběhlé. Lo- 



I Obr. 2. Intermedii. 1. Dřep. vernicosus, 2a, b Dřep. intermedius (26 

 křídelné buňky), 3. Dřep. revolvens. 



dyžky 5 — 30 cm dlouhé, málo a nepravidelně zpeřeně větev- 

 í naté. Centrální svazek chybí u Dřep. vernicosus 

 [úplně, u ostatních jest velice nepatrně vy- 

 I vinutý. Podobně epidermis nachází se jenom u 

 Dřep. intermedius a Dřep. vernicosus. Konce lodyžek 

 |a větévek jsou vždysrpovitě zahnuté. Listy 

 ilodyžní na basi nesbíhají, jsou stejnot vare, 

 |vyduté, vejčitokopinaté, vždy silně jedno- 

 stranně srpovitě zahnuté, kratčeji neb více zašpiěa- 

 ' těné, převážně celokrajné (řídce nepatrně ve špici zoubko- 

 ; vane), rýhované u Dřep. vernicosus. Čepelné buňky jsou 

 ■ tence čárkovité, velice husté, tlustostěnné a tečkované. K ř í- 

 j dělné buňky u Dřep. vernicosus scházejí, u ostat- 

 íních v nepatrném počtu vyvinuty. Jedno- a dvoj- 

 dome; sporogony vyvinují zřídka. 



