40 V. Josef Ambrož: 



hé, skoro jednoduché neb málo větevnaté, řidčeji hojně větev- 

 naté. Listy lodyžní více méně oddálené, měkké, v e j- 

 ěitokopinaté, ponenáhlu tence zašpičatěné, 

 vyduté, nezřetelně rýhované, 4 — 5 mm dlouhé, na basi 1 až 

 1-3 mm široké. Čepelné buňky delší, žebro slabší. 



Dřep. vernicosus variruje ponejvíce v krajinách sever- 

 nějších. IJ nás jest druhem stálým. Exempláře sbírané prof. 

 Yelenovským a mé nejeví téměř žádné variace. 



6. spec. Drepanocladus intermedius (Lindb.) Warnstorf 

 Die europ. Harp. Beih. zum Bot. Zentralbl. XIII. p. 402 (1903). 



Syn.: Hypnum intermedium Lindb, Hartm. Skand. Fl. 8. ed,, p. 17 



(1861). 

 Hypnum Sendtneri Schmp. olim, Rab. Bryoth. eur. Nr. 646, 



757 a 850. 

 Amblysteginm intermedium Lindb- Musei. Skand., p. 33 (1879). 

 Hypnum revolvens var. intermedium Renauld Rev. bryol. 

 1881, p. 79. 

 Hypnum intermedium « verum Sanio Addit. Bot. Centralbl. 



XIIL, p. 431 (1883). 

 Limprichtia intermedia Loeske Hedwigia 1907, p. 310. 



Rostliny v houbovitých, hustých kobercích, nejčastě- 

 ji do hrěda neb hnědě a zeleně peřesté, na star- 

 ších částech rezavě hnědé, téměř vždy silně mastně 

 lesklé. Lodyhy zpravidla přímé, zřídka poléhavé, dosti 

 slabé, 10 — 15 cm vysoké, obyčejně málo nepravidelně zpeřeně 

 větevnaté, větévky nestejné, slabé a na konci podobně jako 

 lodyžky silně hákovitě až hlemýžďovitě svinuté. Cen- 

 trální svazek a epidermis vyvinuty. Lístky lo- 

 dyžní stejnotvaré, nesbíhavé, dole trochu zúžené, z vej- 

 čité base ponenáhlu neb kratčeji zašpičatěné, ve špici žlábko- 

 vité, celokrajné, nerýhované ajiž odbasesrpovitě 

 zakřivené, skoro do kruhu svinuté, 2 — 2-5 mm 

 dlouhé a 0-6 — 0-9 mm široké. Žebro slabé, žlutozelené, 

 něco přes polovinu listu sahající. Čepelné 

 buňky ve středu listu tence čárkoví té (nejužší a nej- 

 hustší ze všech druhů) , přehusté, tlustostěnné a 

 tečkované, 8 — ISkrát delší než širší, na basi dvouvrstevné, 

 2krát delší než širší, v rozích téměř vždy malá sku- 

 pina 2 — 4 hyalinních, tenkostěnných buněk, 



