48 V, Josef Ambrož: 



Hypnum Solmsianum Sehmp. in. litt., Milde Bryol. sil., p. 347 



(1869). 

 Hypnum uncinatum var. contiguum Limpr. Kryptogamenfl. 



v. Schles. I., p. 66 (1876). 

 Hypnum uncinatum y plumulosum ttt gracilescens *** con- 



tiguum. Sanio Fragm. IL, p. 25 (1887). 

 Drepanocladus contiguus Eoth Die europ. Laumb. II., p. 522 



(1905). 



Ze všech forem nejútlejší. Lodyžky nej- 

 výše 5 cm dlouhé, plazi v é, větévky sotva 3 mm 

 dlouhé, roztroušené, hákovité. Lodyžky hojně rhizoidy se 

 substrátem spojené. Listy lodyžní silně srpovitě jednostranně 

 zahnuté, dlouze kopinaté, velice dlouze, tence zašpičatěné, 1 až 

 2 mm dlouhé, málo rýhované neb hladké, celo- 

 krajné. 



Na kůrách stromů jehličnatých i listnatých, na otesa- 

 ném dříví, obzvláště ve strouhách v Sudetách, ve středo- 

 německém pohoří a v Alpách rozšířen a často plodný 

 (LiMPRiciíT, K r y p t o g f 1. v. D e u t s c h L, Bd. IV. Abt. 3. 

 pag". 391.). Ponejprve nalezen v Jirezských horách Sendtne- 

 REM, tamtéž pak Schiffnerem sbírán, Labský důl (C). 



IV. skupina Exanulati Sanio Bot. Zentralbl. XIII. 



Syn.: Warnstorf ia (jako rod) Loeske Hedwigia 1907, p. 310. 



Warnstorfia (jako skupina) Brotherus Pflanzenfamilien 1909 

 I. T. Abt. 3., p. 1034. 



Hygro- a hydrophyti. Rostlinky malé i statné, 

 zelené, žlutozelené, nahnědlé, též načervenalé až purpurové. 

 Lodyžky jednoduché až zpeřeně větevnaté. Centrální 

 svazek vyvinut, epidermis schází, pouze u 

 Dřep. exanulatus, místy nepatrně differeneova- 

 ná. Listy sbíhavé i nesbíhavé, zpravidla 

 kopinaté, krátce neb dlouze zašpičatěné, většinou 

 zoubkované, někdy celokrajné, více méně srpo- 

 vitě zahnuté, i přímé, č a si to méně ř á s k a t é. Ve 

 špici listové hojné rhizoidové iniciály, které též hlavně 

 u Dřep. fluitans vyrůstají v rhizoidy. Žel)ro buď slabé a do 

 středu listu sahající, nel) silné, ve špici končící, zřídka vy- 



