české Drepanoklady. 55 



2 — 3 mm dlouhé a až 0-5 iiDii široké. Žebro purpurové, daleko 

 do špice sáhající. Čepelné buňky úzce čárkovité, tlustostěnné, 

 slabě tečkované, na basi od okraje listu k žebru se 

 táhne příčná řada prázdných, n a d m u t ý c h, 

 zpočátkubezbarvých, pozdějiblížežebratlu- 

 stostěnných a hn ě do če r v en ýc h buněk, jež se 

 k okraji listu prodlužují, zde vždy jsou tenko- 

 stěnné a nezřídka 1 — 2 příčnými stěnami roz- 



. dělené. Listy větevné jsou užší a kratší lodyžních. D v o u- 

 domý; cf květy na lodyžkách, obalné lístky vnější mají 

 krátké žebro, jsou široce vejčité, náhle zašpičatěné, se špička- 

 mi odstávajícími. Obal samicí nekořenuje; perichaetiální líst- 

 ky žlutavé, vzpřímené, vnitřní nerýhované, celokrajné, vždy 

 se slabým žebrem. Štět (dle Warnstorfa) 3 — 6 cm dlouhý, 



■ červený, tenký. Tobolka skloněná, podlouhle válco^dtá, 3 až 

 3-5 mm dlouhá, žluto- nebo hnědočervená, za sucha a po od- 

 víčkování pod ústím něco zúžená. Víčko tupě neb ostře za- 



I špičatěné. Prstenec chybí. Zuby obústní a spory podob- 

 né jako u Dřep. exaíiulaťus. 



Xa vysokohorských rašelinách mezi Sphagny, zřídka 

 plodný. Prvně nalezen v Krkonoších Sendtnerem (Hyp. ru- 



[ fescens), Bílá Louka, Bílá voda (Limpr., Milde, Cyp.) , Malý 

 rybník, Schlingelbaude (Schulze), Labská louka (Limpr,), 

 nad Wiesenbaude (Vel.), v Jizerskj^ch Horách (Schff.), 

 v Rudohoří u Božího Daru (Eóll) . 



var, E o t a e (De Not.) Eoth Die europ. Laubm. IL 

 I (1905). 



'.. Syn.: Hypnum exauulatum (stenophyllum) Wilson Muse. Brit. ex- 



sicc. No. 407. 

 Hypuum fluitaus ř stenophyllum (Wils) Schmp. Syu. 1. ed. 



p. 610 (1860). 

 Amblystegium Rotae De Not. Cronaca IL, p. 24 (1867). 

 Hypnum exauulatum var. diehelymoides Pfeffer in sched, 



1867 et in Bryolog. Reisebild-, p. 35 (1868). 

 Hypnum exauulatum y Rotae (De Not.) Pfeffer Bryogeog, 



Stud., p. 87 (1869). 

 Hypnum fluitaus ^i Rotae Sanio Comment. p. 4 (1880). 

 Hypnum purpurascens y Rotae Limpr. Kryptogamentfl. v. 



Deiitschl. IV., IIL, p. 420 (1898). 



