české Drepanoklady. 53 



Dcksy (Vel., Schff., Schm.), Kunnersdorf (Lukeš), Warten- 

 berg (Lukeš, Watzel), Lysá (Vel., Ambr.), Milovice 

 (fruct.), Čečelice, Všetaty (Vel.), Pakoměřice (Br.), Hlin- 

 sko (Kalenský) . — Poměrně nemnoho forem vytváří. 



1. var. gracilescens (Sanio) Warnst. Kryptoga- 

 meufl. d. M. Brandenb. II. (1906). 



i Rostlinky štíhlé, pravidelně oddálené 



iz pereně větevnaté, listy oddálené, jednostranně 



zahnuté, většinou zašpičatěné, bezžeberné. 



Vzhledu Dřep. Sendtneri. 



Sbíral prof . Velenovský u Dokes (1901) . 



2. var. p r a t e n s i s (Schffn. Lotos 1905). 



Koberce veliké, nadmuté, většinou žlutozelené, dole ble- 

 [dě hnědé, více méně vzpřímené, lodyžky jsou husté, méně 

 I větevnaté a o polovinu slabší než forma normální. 



Na pokraji rybníku u Malé Haidy sbíral Schiffner. 



j O systematickém postavení druhu tohoto se názory jed- 



[notlivých autorů značně rozcházejí. Limpricht pojímá jej 



jako samostatný rod Scorpidium. K Harpidiím kladli jej 



Milde, Sanio a dříve také Limpricht. Warnstorf v »Kryp- 



. tcgamenfl. d. M. Brandenb. « oproti své monografii Harpidií 



opovažuje jej za DrepanoMadus a klade jej do příbuzenstva 



Dřep. intermedius a Dřep. lycopodioides na základě kolísavých 



anatomických znaků lodyžky. My shodujeme se s Warnstor- 



FEM v tom, že dle habituelních a biologických znaků náleží 



druh náš mezi Drepanoklady; od těchto se však během doby 



velice ve znacích morfologických i anatomických (tvar listu, 



, žebro, čepelné buňky, stavba sporogonu) odchýlil. Proto kla- 



ideme jej osamoceně do zvláštní skupiny. 



