účinek sirovodíku na kvant, vylučování někt. liydroxydů 3 



Thomsen*^) nalézal při stanovení hliníku vedle železa 

 'siniatanem jen 90^o skutečně obsaženého tam hliníku; proti 

 5 tomu uvádí R. Williams/) že dostával při analyse surového 

 kanience ammoniakem výsledky vysoké a dává přednost srá- 

 žení siniatanem. 



Podrobně se zabýval vylučováním hydroxydu hlinitého 

 tímto způsobem Cl. Zimmermann^) ve své dissertační práci 

 o dělení hliníku a beryllia r. 1887. Dle Zimmermanna se vy- 

 lučuje hydroxyd hlinitý kvantitativně teprve lohodinným 

 varem roztoku soli hlinité se sirnatanem sodnatým. 



J. T. MoRTON jr.^) opakoval pokusy W. Gibbsovy a shle- 

 dal, že vaří-li se roztok kamence s nadbytkem sirnatanu sod- 

 uatého prudce 20 — 30 minut, jsou výsledky velmi nízké. Na- 

 proti tomu lze kvantitativně vyloučiti hydroxyd hlinitý za- 

 hříváním^ roztoku kamence hlinito-ammonatého s různým 

 množstvím sirnatanu v autoklavu, při tlaku 20ti atmosfér, a 

 to obyčejně ve 40ti minutách. 



Treadwell^°) uvedl tento způsob sražení solí hlinitých 

 hlavně proto ve své učebnici, že se získá sraženina snadněji 

 filtrovatelná než je hydrox^^d hlinitý sražený ammoniakem, a 

 doporučuje, vzhledem, k neúplnému vyloučení hliníku, dokon- 

 čiti sražení za varu ammoniakem. Poznamenává ovšem také, 

 že se nesmí při dělení hliníku a železa přirozeně ammoniak 

 přidávati. Potom si lze vsak těžko představiti správné dělení, 

 jelikož se hliník neúplně vylučuje. 



Provedl jsem několik orientačních pokusů, při nichž 

 byla dodržována koncentrace solí hlinitých, udaná Cliance- 

 Icm. Pracováno zejména s různým nadbytkem sirnatanu, o 

 němž ze všech uvedených prací mnoho nevyplývá, a vařeno 

 ma:simálně 2^/2 hodiny, jelikož delší var jest naprosto ne- 

 účelným. Zápach po kysličníku siřičitém, který má úplně 



'') Chem. News. 54, 252; J. B. 1886, 1930. 



■) Chem. News. 56, 194; J. B. 1888, 2423. 



*) Inaugurální dissertace, Berlín 1887; Z. f. anály t. Ch. 27 

 (1888), 62. 



^) Z. f. anorg-anische Chemie, 28 (1901). 



") Kurzes Lehrbuch der analytischen Chemie, II., 5. vydání, 

 1911, str. 72. 



