6 XI. Dr. Ptudolf Hac: 



Vyloučila se hojná ssedlina, avšak sražení nebylo kvantita- 

 tivné. 



3. Do roztoku 2 gr kamence + 5 gr (NH4)2S203 ve 

 150 cm^' vody uváděn po 2 hodiny sirovodík při teplotě 90 až 

 98^' C. Z f itrátu získáno 0-0060 gr Ai.O^. 



4. Do roztoku 2 gr kaniíence + 5 ^r NaaSaOo . 5 aq. ve 

 150 cvr vody uváděn po 3 hodiny sirovodík při teplotě 90 až 

 98'^ C. Z f i 1 "t r á t u získáno 0-0007 gr ALO.. 



Při obdobných pokusech, avšak bez současného užití si- 

 rovodíku nebylo sražení hyclroxyclu hlinitého ani zdaleka 

 kvantitativné. 



Z roztoků solí železnatX'ch, kyselých jen následkem hy- 

 drolyse se za zvýšené teploty vylučuje sirovodíkem FeS, tak- 

 že se moje pozorování o kvantitativném srážení hliníku nedá 

 zužitkovati ke zdokonalenému dělení železa a hliníku. 



Bylo však velmi zajímavo dále vyšetřiti obdobné pomě- 

 ry, které se týkají kvantitativného dělení hliníku a beryllia 

 a mimo to dělení thoria a ceru methodou Chancelovou . 



Poznámky o dělení hliníku a beryllia. 



Měřením hydrolytiekého stupně roztoků různých solí 

 bylo přesněji konstatováno, že jsou soli hlinité silněji za 

 stejných podmínek hyclrolysovány než soli beryllnaté. Tato 

 okolnost, související s basičtější povahou kysličníku beryll- 

 natého proti kysličníku hlinitému, byla již dříve cítěna a dalo 

 se na ní souditi z mnohých důvodů, ale teprve sledováním 

 inverse saccharosy a zmýdelňováním octanu methylnatého 

 roztoky oněch solí, jakož i z elektrické vodivosti těchto roztoků 

 se mohly vyčísti alespoň přibližné číselné poměry uvedeného 

 děje. 



Z práce H. Leyovy^^^) plyne na základě inverse saccha- 

 rosy roztoky chloridu beryllnatého a hlinitého, že při 99-7" G 



a koncentraci _ rL jakož i Aiidi' jest v roztoku chloridu be- 



64 1 64 1 ' 



ryllnatého ca. 5%ní a v roztoku chloridu hlinitého ca 13%ní 



hydrolyse, která stoujiá u cliloi-idu bcr^Ihiatéiio při téže te- 



Z. r. i)liysikíiliselie Chemie, 30, 19o. 



