tigede mig med at udfinde et Middel til at bestemme Vandstands- 

 forandringer i et Land som dette, hvor daglige eller automatiske 

 Vandstandsmaalinger ikke kunne ventes at blive almindelige. 



Under Diskussionen om Vandstandsforandringerne ved de 

 svenske og norske Kyster er der oftere bleven henvist til, at 

 Tangranden, eller de større Tangarters, navnlig Blæretangens, 

 øverste Grænse, maatte kunne benyttes som et Middel til at 

 bestemme Vandstanden; men dels har man, saavidt jeg véd, 

 ikke hidtil anstillet direkte Observationer angaaende Tangrandens 

 Forhold til Middelvandstanden paa det Sted, hvor den paa- 

 gældende Tangrand findes, og dels ere Algologernes Angivelser 

 af dette Forhold saa vaklende, da de kun synes at bero paa et 

 Skøn^, at det intet Under er, at f. Ex. Leonhar d Holmstrøm 

 kommer til det Resultat: «att man knappast af algranden kan 

 hafva någon ledning for bedömandet af hafvets medelnivå« ^). 



Andr. M. Hansen derimod anser Tang- og Balanranden 

 for: «en meget sikker og god gradstok, hvorved en standhnje- 

 forskyvning på en 10 cm. eller kanske endnu mindre med 

 sikkerhet kan avlæses» ^). 



Uden at kende disse sidste Undersøgelser, der publiceredes 

 i 1900, var ogsaa jeg paa min Rejse i Grønland i 1899 kommen 

 til det Resultat, at Tangranden maatte kunne benyttes som 

 Vandstandsmaaler, selv om man endnu ikke havde Iagttagelser 

 over, hvilket Forhold der var mellem Tangrand og Middelvand- 

 stand ; thi at der raaa være et temmelig konstant Forhold 

 imellem disse, synes at være utvivlsomt. Vanskeligheden ved 

 at benytte Tangranden hidrører navnlig fra, at det kun er for- 

 holdsvis faa Steder, at den danner en saa ideal lige Linie, som 

 Dr. Hansen ovenfor har antydet; det er næsten kun paa glat 

 isskurede Klippeflader, uden dybe Kløvninger, at Tangranden 



') Se saaledes: Kolderup Rosenvinge i M. o. G. XX. p. 189 og Bør- 

 gesen: Om Algevegetationen ved Færøernes Kyster p. 22. 

 ^) Kongl. Sv. Vetensk. Akad. Handlingar Bd. 22, Nr. 9 p. 54. 1888. 

 ') Norges Geologiske Undersøgelse Nr. 28. Aarbog for 1896—99 (1900) p. o. 



