210 



I September og Oktober 1762 herskede Sygdom blandt 

 Grønlænderne ved Ny-Herrnhut; mange blev angrebne og flere 

 døde. De fleste syge kom sig igen, men var blevne saa svæk- 

 kede, at endnu nogle døde i dette Aar, andre i Begyndelsen af 

 det næste. En af de syge beskrives som død af Sting, saa at 

 Sygeligheden sikkert har været en Sting-Epidemi. 



En Grønlænder, der i et Par Aar havde lidt meget af 

 Stensmerter, døde af Sting (Seitenstechen) i Aaret 1764. 



I Juni 1768 var mange syge af en Bryst- Sygdom. I 

 Efteraaret samme Aar hjemsøgtes Grønlænderne ved Ny-Herrnhut 

 af en epidemisk Brystsygdom, hvoraf mange døde. En Enke 

 døde af Sting (Seitenstechen) i 1768. 



I September Maaned 1766 var mange Grønlændere ved 

 Lichtenfels plagede af «Fluszfiebern», der ledsagedes af stærk 

 Hoste og Sidesting. Sygdommen betegnes som smitsom iblandt 

 Grønlænderne og hurtig dræbende. Adskillige døde. 



Hans Egede Saabye (Brudstykker af en Dagbog, 1770 — 

 1778) meddeler (Side 65): «Jeg besøgte en Søndag Eftermiddag 

 en syg Kone, hvis upasselighed, Forkjølelse, snart blev hævet 

 ved en Svededrik.» 



J. Collin (Efterretninger om Grønland) meddeler: «1 Aaret 

 1805 greb en ondartet smittende Brystsvaghed om sig ved Godt- 

 haab og Ny-Sukkertoppen og viste sig mest hos de Indfødte. 

 Den borttog dog ikke noget stort Antal uden i Julianehaab Di- 

 strikt, hvor 85 Personer døde.» 



Missionær P. Kragh nævner i sin Dagbog flere Gange 

 udbredte Forkølelses-Epidemier i de Aar, han opholdt sig i Nord- 

 Grønland (ved Egedesminde). For den ^k 1821 skriver han 

 saaledes: «1 disse Dage begyndte den sædvanlige Foraarssyge, 

 Forkjølelse, Snue og Hoste. Ikke blot Grønlænderne, men og 

 Danske vare stærkt plagede af samme, ja flere endog sengelig- 

 gende»; endnu d. ^^/5 var de danske syge af Snue. En engelsk 

 Kaptajn fra et Hvalfangerskib havde været ved Kikertarsoeitsiak 

 d. 22/4 (med Hundeslæde). D. 2^/4 kom Grønlændere fra denne 



