v. 



o zvláštniiii určení směru a sklonu vrstev 

 v geologii. 



Od Čeňka Zahálky v Eoiidnici. 



S 1 ohr, v textu. 



(Předloženo dne 7. února 1896.) 



Vrstvy českého útvaru křídového mají často tak malý sklon, že 

 nedosahuje ani 1° a jen několik minut obnáší. Tak malý sklon vrstev 

 hornickým kompasem nedá se měřiti. Klesání vrstev při tak malém 

 sklonu jest však při větší vzdálenosti dosti značné. Je-li ku př. sklon 

 20', vzdálenost 1000 m a nazveme-li výšku, o kterou vrstva klesne v 

 pak jest 



tff 20' = ^' 



1000 

 z čehož 



v — 1000 . tg 20' 

 log v — 0-76467 

 v — 5-817 m. 



Však i při měření sklonu většího než 1*^ vyskytují se někdy pře- 

 kážky, pro které nemáme při měření kompasem jistotu, kam míří sUon 

 vrstev a jaký je směr jejich. Stává se, že se někdy slinité a pískov- 

 cové vrstvy neoddělují přesné dle vrstevnatosti a tu nedostaneme lože 

 rovné, jak to potřebno pro určení směru i sklonu vrstev, 



U pískovců kvádrových objevují se mimo to místní odchylky od 

 všeobecného sklonu vrstev, tak že mají třeba vrstvy povlovný sklon a, 

 kdežto na některých místech vyměříme sklon příkrý /3, který se mimo 

 to od místa k místu mění, jak to vidíme na kvádrových pískovcích 



Tř. mathematicko-přírodovědecká. 1896. 1 



