Gliederung der anthropozoischen Formationsgruppe Mitteleuropas. 19 



kusil jsem se již r. 1884, kdy někteří arcliaologové v Čechách ještě 

 ani na existenci neolithu nevěřili, na tři oddělení roztříditi. 



V poslední době blíží se též Mortillet náhledu postupného vý- 

 vinu kultury lidské, jelikož vřadluje (1894) mezi paléolith a neolith 

 periodu Tournassienskou, ovšem že ještě s poznámkou „Ancienne 

 Hiatus", a v neolithu rozeznává již dvoje oddělení (Campignyenne a 

 Robenhausienne). 



Rozhodný a důležitý pokrok v ohledu tom jeví se ve třídění 

 Ph. SALMON-ovém (1894), ovšem že i zde bere se jen zřetel na Francii 

 a pobližní oblasti. Třídění to spočívá úplně na zásadě ponenáhlého 

 vývoje kultury lidské. Pro paléolith rozeznává Salmon tři epochy a 

 dvě přechodní fáse, totiž: Chellesslcou epochu, Chelles-mousterskou 

 fási, mousterskou epochu, mouster-magdalenskou fási a magdalen- 

 skou epochu. Mezi paléolith a neolith, totiž mezi diluvium a allu- 

 vium staví samostatnou dobu mesolithickou, a dobu neolithickou dělí 

 pak na tři epochy (Campignyskou, Chassy-Robenhausenskou a Car- 

 nacskou), po níž sleduje doba kovů. 



Třídění francouzské zakládá se hlavně na pokroku techniky při 

 vyrábění kamenných, hlavně pazourkových nástrojů. Jelikož v našich 

 končinách nebyl takový dostatek materiálu pazourkového jako ve 

 Francii při ruce, nemohl zde diluvialní Člověk prováděti stálé pokusy 

 zdokonalovací s vzácným materiálem tím. Proto nezná se u nás ta- 

 ková hojnost a rozmanitost dotyčných nálezů, ač i zde všeobecný 

 postup pazourkové techniky sledovati můžeme. V našich končinách 

 dlužno v ohledu tom bráti ohled ještě na jiné okolnosti, hlavně na 

 obyčejně bohatou současnou zvířenu diluvialní a na profily otevřené, 

 jež jsem byl sám sledoval a na něž Nehring v Berlíně úspěšně byl 

 poukázal. 



Podávám následovně přehled mého třídění anthropozoické éry 

 středoevropské, o nějž jsem se od roku 1880 v různých spisech svých 

 pokoušel, s některými dodatky dnešnímu stavu věcí odpovídajícími a 

 s některými změnami. Při tom podotýkám, že zakládá se v starší 

 Části, ponejvíce na mých vlastních dlouholetých bádáních v Cechách, 

 na Moravě a v Dolním Rakousku, při čemž samozřejmě i na jinou 

 dosti objemnou již literaturu ohled brán, o níž se při tomto pře- 

 hledu ovšem podrobně rozepisovati nemohu. 



Diluvium čili doba paléolithická dá se v středoevropských,, mimo 

 Alpy a severně od Dunaje ležících zemí, v jejichž vyšších pohořích 

 vyskytují se nanejvíce stopy jednoho zalednění, přirozeně děliti na 

 předglacialní, glacialní a poglacialní období ať již poslední počíná po 



2* 



