Gabbro od Malého Boru. 5 



ložený živec, partie vápence a druhotného křemene, zoisit, ba i zrnka 

 pyritu, které možná že již v původní hornině se vyskytují. Zajímavo 

 jest, že rozložené zbytky živců bývají ve granátu seřaděny v páskách 

 rovnoběžných, dle nichžto granáty bývají zonámě složeny. Uzavřeniny 

 granátové, pokud nejsou původními součástkami gabbra, svědčí, že 

 vznik jeho ze živců děje se za přítomnosti uhličnaté vody. 



2. Proužkované partie horniny jsou-li tmavší, liší se někdy 

 slohem od ostatních částí, a sice již původně, Býváť pyroxen jejich 

 někdy velmi drobný, za to však počtem tím hojnější, až pro množství 

 vzrostlých pyroxenů živec nebývá ani oku tuze nápadný, třebaže zrna 

 jeho dosahují velikosti 2 až 3 mtn. 



V takových částech horniny máme opět tytéž součástky jako ve 

 případě předešlém: hlavní jsou basické plagioklasy a diallagovitý 

 pyroxen, akcessorické pak apatit a titanit, někde také krystalek neb 

 zrnko primárního pyritu. 



Pyroxeny byly vyloučeny dříve nežli živce, ale jeví tvar ponej- 

 více allotriomorfní. Někde jsou nápadně drobounké, zato tím hojnější. 



Živce jsou nezřídka dvojčatěny dle albitového i periklinového 

 zákona zároveň a jsou posledními vyloučeninami z magmatu. Mění 

 se na zoisit nebo na granát, také na vápenec se křemenem. 



Kde vyskytuje se ve tmavších proužcích horniny větší zrnko 

 titanitu, mívá něco pyroxenů v sobě uzavřeno, jakož podobně shledáme 

 též u některého většího zrnka apatitového. 



Pyrit jest ovšem velmi sporý, ale lze jej proto pokládati za 

 původní akcess. součástku, poněvadž vyskytuje se někdy uzavřen 

 i v jiných ještě čerstvých primárních součástkách horniny. 



3. Části křemité. 



Živce bývají často idiomorfně vyvinuty, zejména vůči křemenu 

 někdy také vůči pyroxenů. Obejímají nepravidelně omezená zrnka 

 pyroxenů. Čistých průřezů ve preparátech svých nenalézám, všecky 

 živce jsou v nich proměněny skoro úplně, ale jeví často stopy mno- 

 hočatného lamelování plagioklasů. Dle produktů, na které se rozklá- 

 dají, jsou to původně živce alkalické neb aspoň kyselé plagioklasy. 



Křemen jest vyvinut allotriomorfně. Vyplňuje mezery mezi zrny 

 živcovými a pyroxenovými a obejímá často laločnatá zrnka pyroxenů. 

 Ve drobounkých dutinkách nepravidelného tvaru uzavírá bezbarvou 

 tekutinu s libelou někdy zřetelně se pohybující. 



Pyroxen bývá slabě nazelenale průhledný, někdy zdá se býti 

 skoro bezbarvý a mívá částečně idiomorfní omezení v pásmu hrano- 

 lovém. Pukliny dle pinakoidů bývají ve výbrusech dobře zřetelný. 



