I 



Stratigrafie křídového útvaru Řipské vysočiny a Polomených Hor. 17 



Pásmo II. Pískovec jílový glaukonitický v Přestavlkách 3 m 





Jemnozrnné bělavé pískovce kvádrové s kaolinickým tmelem . . 28 



Lupky často s nepatrnou vrstvičkou uhlí . . 4 



•2. Hrubozrnný pískovec kvádrový, bílý neb zažloutlý s kaolinickým 



^ |,S I tmelem 17 



\^\ 1. Slepenec železitý 2, 



Základ: Červený jíl útvaru permského (u Vrbky). 



Poněvadž jest mocnost jednotlivých pásem: 



X 67-9 m 



IX 10-0 „ 



VIII 13-8 „ 



VII 60 „ 



VI 6-3 „ 



V 20-0 „ 



IV 45-0 „ 



III 44-0 „ 



II 3-0 „ 



1 51-0 „ 



byla by tedy úhrnná mocnost 267 m mocností útvaru 



křídového v SZ částí vysočiny Řipské. Pří tom ovšem třeba uvážiti, 

 že nejsou v postupu onom všecka pásma v přímce svislé nad sebou 

 volena, nýbrž často několik Jem od sebe vzdálena. Změříme-li mocnost 

 pásem III. až X. z profilu vedeného od J. ku S. Řipskou vysočinou 

 na obr. 38. při severním úpatí Řípu, který sestrojen je dle výchozů 

 jednotlivých pásem na jižní i severní straně Řipu, obdržíme 



III. až X 156 m 



k tomu dle předešlého I. až III. . . . . 98 ,; 



254 w, přidáme-li k tomu 

 oč tam pásmo IV. méně mocné 2 „ ; rovněž to, oč sou- 

 vrství Xd. na Kohatecké výšině m ocnější je 7 „ 

 tu dostaneme číslo 263 w, které se od před- 

 chozího jen o 4 m liší. Lze tedy páčiti mocnost útvaru křídového 

 v SZ. části Řipu od 254 m do 267 m. 



Velmi pěkně přístupny jsou vrstvy útvaru křídového v četných 

 úvozech v okolí Bechlína. Nejhlubší tři pásma I. až III. jsou však 

 pod povrchem, tedy nepřístupná, vyšší poloha pásma X. zde chybí. 



I 



Tr, mathematicko-přirodovědecká. 1896. 



