4 XX i V. Čeněk Zahálka: 



Štěrku u Chrášťan vězí v cicváru kousky čediče někdy 1 až 2 cm 

 hluboko od povrchu. Malé kousky čediče vězí též v cicvárech žlut- 

 nice pod znělcovou Skálou v Ústí nad Labem a v téže jsou i úlomky 

 sanidinu. Chová-li žlutnice aneb jiná vrstva (ku př. písek od Bečova) 

 slídu, pak ji nalezneme i v cicváru. Mohou tedy i jiné nerosty a 

 horniny ještě v cicvárech se nalézti nežli jsme tu uvedli. 



Na žádném z uvedených nalezišť nenalezl jsem cicvár, o němž 

 by se říci dalo, že se skládá z posud neproměněné horniny některého 

 útvaru, zejména křídového. K tomu připomínám, že ony kulovité 

 tvary vápence neb slinu, které se někdy na povrchu slinitých strání 

 útvaru křídového vyskytují a které povstaly ovětráním a povalováním 

 se pevnějších kousků vápenců neb slínů s hora dolů, nelze ještě za 

 cicváry považovati. Jest však možno, že zaplavením do hlíny, mohou 

 dáti vznik k utvoření se cicváru. — Na jednom zploštělém podlouhlém 

 cicváru z písku u Bečova (obr. 10. a 11.) pozorovati jest vrstvičky. 

 To nejsou však vrstvy bývalé horniny, z níž by se byl cicvár utvořil, 

 nýbrž každá vrstvička utvořila se samostatně v písku sražením vá- 

 pence z vápeníte vody v písku s hora dolů prosakujicí. Každá vrstvička 

 utvořila se v jistém období časovém (snad deštivém). Sražený vápenec 

 pojal tu ovšem do sebe písek okolní a tvoří tmel v písku onoho 

 v cicváru. Proto vrstvičky cicváru nedochází k jednomu a témuž 

 oblému povrchu, jako by docházely, kdyby cicvár bývalým oblázkem 

 nějaké horniny okolní byl. Také nenalézáme v okolí Bečova horniny 

 takového písčitovápencového složení jako jest náš cicvár. 



III. Jaké jsou náhledy o vzniku cicváru? 



Cicváry se obyčejně považují za concrece, totiž za nerosty, jichž 

 vnitřní část utvořila se napřed a usazováním se nerostné hmoty na 

 povrchu, tvořily se vždy vzdálenější od středu části. Dutina vnitřní 

 bývá obyčejně považována za následek vysušení. Má se za to, že váp- 

 nitá voda z vyšších vrstev (ku př. lossu) usadila se ve vrstvách hlub- 

 ších inkrustací. Jaké těleso by však bylo zavdalo příčinu ku inkru- 

 staci není známo. Povstání cicváru v lossu údolí Věry blíž Meiningen, 

 vysvětluje W. Frantzex^^) takto: 



Cicváry povstaly proměnou Wellenkalku, který v kouskách dostal 

 se splavením do lossu. Proměna tato záležela hlavně v mechanickém 



") Die Entstehung den Losspiippen in den illteren lossaitigen Thonabla- 

 gerungen des Wen-athales bei Meiningen, y Jahrb. der Preuss. geolog, Landes- 

 anstalt u. Bergakademie. Berlin. 1895. 



