2 XXV. Bohumil Němec: 



Nové detailly nalézáme v práci La Valetteově.-) Důkladná a krásná 

 práce Leiohmannova ^j týká se hlavně Sphaeromid a Asella. Pro nás 

 má práce jeho velký interess se stanoviska srovnávacího. Dobré jsou 

 také jeho kritické výklady o názorech Schoblových. Trichoniscidů 

 a sice po výtce (^ orgánů týká se práce Weberova (I, 47). Bohužel 

 nebyly mi přístupny zprávy o Isopodech, které Weber sbíral na svých 

 cestách. Z referátů a zmínky o nich v Clausově práci o Apseudu 

 (I, 16) aspoň v obrysech poznal jsem jejich obsah. 



ScHÓBLovY zprávy z největší části mohu potvrditi. Vedle toho 

 mohu podati mnoho podrobností nových — hlavně histologických. Jisté 

 také nebudou postrádati zajímavosti nové nálezy dotýkající se herma- 

 phroditismu Isopodů a speciellně Oniscodeů. 



Záhadnými a dlouho spornými byly poměry samicích orgánů 

 a jich vývodů. Vaječníky samy tvoří dva prosté vaky válcovité po 

 stranách zažívací roury nad vaky jaterními. Pojivovými vlákny, v nichž 

 často vyskytují se vedle vlastních elementů pojivových také buňky 

 indifferentní charakteru skoro embryonálního, jak je nalezl ve třech 

 přívěscích ovarií Sphaeromy Leichmank (1. c), také zde jsou přítomny. 

 Ovšem u Sphaeromy pravidelný tvar a počet terminalních těchto pří- 

 věsků (na předním konci ovaria) opravňuje nás docela k tomu, abychom 

 je považovali za nevyvinuté základy varlat; u Oniscodeů mají však 

 pouze význam suspensorií. Vývoj episně je dokázáno — aspoň u He- 

 xapodů — , že suspensorialní vlákna z téhož materiálu vznikají, jako 

 gonady samy, i můžeme vůbec ony malé indifferentní buňky v nich 

 považovati za nespotřebovaný materiál mesoblastový. 



Na předním konci ovaria u Porcelliona jedno vlákno připojuje 

 se k pericardialnímu diaphragmatu pod lateralní arterií, druhé po 

 stranách arterií. Vedle toho množství teninkých vláken po celé délce 

 ovaria přikládá se k diaphragmatu, jak to už La Valette (1. c.) ve 

 své práci dobře znázorňuje. 



V pátém segmentu vychází po stranách z vaječníků vejcovod 

 prostupující diaphragma a ústící vnitř od noh pátého páru. U rodů 

 Platyarthus, Porcellis , Trichoniscus, Haplophthalmiis a Ligidium při- 

 pojuje se k vajecníku nálevkovitě, u Armadillidia je nálevka ta dle 

 Friedricha (1. c.) okružním svalem uzavřena vůči další části oviductu. 

 Vejcovody skládají se z jednoduchého epithelu (Tab. I. obr. 1, 2, 3), 

 dosti vysokého. Jádra jsou ovální, s několika jadérky. Mezi normal- 



^) La Valette St. Geokge: De Isopodibus commentatio anatomica. Bonn 1883. 



') G. Leichmann: Beitráge zur Naturgeschichte der Isopoden. Bibl. zool. 10. 



Cassel 1891. -^ 



