Studie o Isopodech. 3 



nimi buňkami vidíme některé úzké s tenkými, intensivně a diffusně 

 se barvícími jádry. Epitliel může, jak později se zmíním, nabyti někdy 

 žlaznatélio charakteru. Se secreční činností souvisí bezpochyby také 

 přítomnost zmíněných právě buněk, které snad vykonaly již svou funkci 

 a degenerují. Celý oviduct pokryt je pojivovým povlakem (obr, 2, 4, 

 5, m), v němž leží také podélná, příčně pruhovaná vlákna svalová. 

 Tato zvláště silně jsou vyvinuta u Ligidia (obr, 8, m). Ve dvou na- 

 proti sobě ležících řadách táhnou se po oviductu skupiny jednobuněč- 

 ných žláz (obr. 1., 4,). Plasma velikých těch buněk je homogenní, 

 jádra diffusně se barví, 



Epithel vejcovodu přechází do hypodermis břišního integumentu 

 (tab. L, obr. I.). Nemůžeme tu konstatovati žádných histologických 

 rozdílů a také ne funccionelních. Neboť jako hypodermis břišního 

 integumentu vytvořuje chitin, tak i distalní část vejcovodu. Obraz 2., 

 kde znázorněna je při větším zvětšení distalní část vejcovodu z obrazu 1., 

 ukazuje, že chitin břišní strany těla obrací se ve stejné mohutnosti 

 dovnitř ústí vejcovodu. Ústí samo je uzounké, ponenáhlu se rozšiřuje, 

 náhle však se dutina rozšíří, chitin značně seslabí a vytvořuje dlouhý, 

 slabě zahnutý vak, receptaculum seminis (obr. 1., 3.), jak je známo 

 z líčení a obrazů Schoblových, La Valetteovýoh atd. Celý tento chi- 

 tinový vak, který opravdu jako receptaculum seminis funguje, není 

 nic jiného, než chitinový, pokožkový výtvor distalní části oviductu, 

 kterážto část, jak pro Asella také Leichmann (1. c.) uvádí, povstává 

 vchhpením se hypodermis. Poměry takové jen v určité době roční 

 u Oniscodeů nalézáme. 



Je známo, že starší badatelé vůbec otvorů oviductu neznali. 

 Otvory tyto i když skutečně existují, jsou nepatrný. Ale překvapující 

 byl objev Sohoblův, že v určitých životních okolnostech Oniscodeů 

 otvory ty vůbec nejsou vyvinuty. Odkazuji tu jednoduše na Schóblovy 

 zprávy (část L, pozn. 4.). V zimě oviducty vyplněny jsou solidními 

 chitinovými výčněly beze vší dutiny a tedy bez otvoru, takže s po- 

 vrchu břišního integumentu nelze vůbec jich konstatovati. Buďto 

 máme tu co činiti se zvířaty nedospělými, kde oviducty dosud jsou 

 velmi úzký a epithel jich místo dutého vaku vytvořuje solidní chiti- 

 nový výčněl, nebo s individui, jejichž oviducty po podzimním kladení 

 vajíček se stáhly a lumen jich tak se zmenšilo, že opět se vytvořil 

 solidní chitinový výčnél, asi jako v hoření části receptacula seminis 

 samečků {Ks v obr. 11.). Z jara samičky se svlékají. S chitinem po- 

 krývajícím břišní stranu jich těla odvrhují se přirozeně také chitinové 

 výčněly plnící oviduct, poněvadž jaksi onomu chitinu náleží a s ním 



1* 



