Studie o Isopodech. 13 



Mater zbytky — či cliceme-li, základy hermafroditismu. Překvapující 

 byl pak objev liermafroditickýcli charakterů, jak je nalezl Leichmann 

 n Spliaeromy. Ostatně Schobl už dávno ve svých pracích poukázal 

 na přívěsky prvých dvou abdominalních článků Oniscodeů, jež lze za 

 homologické kopulačním organům samečků vykládati. Vnitřních zbytků 

 hermafroditismu (na gonádách) nenalezl, a také já marně jsem po 

 nich pátral. 



Překvapil mne však nález orgánů u samečků Platyarthra, jež 

 musíme vyložiti za distalní část oviduktu samiček. Přesvědčil jsem 

 se prohlédnutím mnoha sérií, že tu nemáme co činiti s případem 

 ojedinělým, nýbrž se zjevem u (^ druhu Platyarthrus Hoífmanseggii 

 normálním. 



Na příčném řezu pátým segmentem tělním Platyarthra (dřevoryt 

 č. 6.) pozorujeme vnitř od noh dvě slepé slabě nálevkovité vchlípe- 

 niny hypodermis (Rs) vyložené chitinem. Malá počáteční dutinka 

 (obr. 11) kommunikuje jemným otvorem se vnějškem, potom přechází 

 v solidní chitinový hrot (RSj) vchlípeninu úplně vyplňující. Takové 

 poměry nalézají se u menších samečků. U starších, největších indi- 

 viduí nalezl jsem lumen vchlípeniny značně zvětšené (obr. 12, Rs) 

 a sahající až na konec vchlípeniny, takže i velikostí i tvarem celý 

 zjev podobal se samičímu receptaculu seminis. Nelze tu ostatně na 

 nic jiného myslet, než na homologii s distalní částí vejcovodů samiček, 

 která také vytvořuje bud solidní hrot nebo dutý vak chitinový. Máme 

 tedy u samečků část pohlavního apparátu samičího. 



Pátráme-li u samiček po obdobných zbytcích apparátu samčího, 

 napadnou nám ihned ScnoBL-em (I, 1) popsané a správně jako rudi- 

 menty samčích orgánů kopulačních označené přívěsky prvních dvou 

 abdominalních článků. Také u těchto orgánů nemůže rozumný výklad 

 jinak zníti, než jak jej Schobl podal. 



Poukázal jsem již v první části těchto studií na okolnost, že 

 samečkové Platyarthra, ač jsou značně menší samiček, mají mozek 

 stejně veliký, jako tyto. Mozek u nich totiž skoro úplně vyplňuje 

 dutinu hlavy, kdežto u samiček leží zcela volně v mnohem větší 

 dutině, udržován síťovitým pojivem ve své poloze. Sledujeme-li vývoj 

 9 individua, pozorujeme, že až do určité doby mozek stále se zvět- 

 šuje stejnoměrně se vzrůstem těla a úplně vyplňuje dutinu hlavy. 

 Od určité doby však neroste dále, nebo poměrně jenom nepatrně, 

 kdežto tělo zvětšuje se jistě velmi značně. Dospělý sameček dělá 

 úplné dojem stejně asi veliké nedospělé samičky (vzhledem ku vzá- 

 jemné velikosti mozku a těla). Má také popsanou již distalní část 



