IQ XXV. Bohumil Němec: 



dvou rodů je žláza autennalní poměrně nejlépe vyvinuta. Histologický 

 charakter a zřetel k embryonálnímu vývoji žláz excrečních u Crustaceí 

 vůbec, opraviíují nás k názoru, že zbytky tyto představují nám ko- 

 nečný (nejspíše coelomový) váček, ovšem velmi již zmenšený a vý- 

 vodu úplně postrádající/^j U obou rodův, Asella i Ligidia nalézám 

 vedle popsaného váčku na basi tykadel jinou skupinu žlaznatých bu- 

 něk (obr. 25, 26, Gl) očividně původu ecto dermálního, kterou bychom 

 snad mohli vykládati za konečnou, ectodermalnou část vývodu žlázy 

 autennalní. Obyčejné kožní žlázy to nejsou, neboť se od nich liší ne- 

 dostatkem zvláštního vývodu i tím, že nejsou rosetovitě jich buiiky 

 sestaveny, jak to mimo žlázy dvojbuněčné Clausem u Apseuda popsané 

 a žlázy lepivé vždy u Isopodů nalézáme. 



U Oniscineí přítomna jest žláza autennalní ve způsobu solidní 

 skupiny buněk, také bez vývodu; onen útvar, jejž jsem označil jako 

 zbytek vývodu, vůbec tu schází. Poměry jsou zde ještě redukovanější 

 než u Hygrophileí. 



Žláza skořápečná charakteristickou je pro skupinu t. zv. Ento- 

 mostrak. Clausovi podařilo se ji nalézti u Anisopodů (Apseudes, 

 Tanais), Cumaceí a Isopodů. Vylíčil její nápadnou velikost u Asella, 

 zmiňuje se o ní u Onisca a Porcelliona a vyslovil pro Apseuda do- 

 mněnku, že zde asi její původně excreČní funkce ustoupila do po- 

 zadí. Opírá se při tom o podivnou strukturu části vývodné, kde 

 buňky jeví tvar nadmutý a celý vývod postrádá lumina. 



U Asella je žláza skořápečná orgán nápadně veliký. Prostírá se 

 pod žvýkacím žaludkem, vystupuje i vzhůru vedle něho a ústí na 

 vnější straně maxill druhého páru. Počíná tenkostěnným váčkem ko- 

 nečným, z něhož vede kličkovitě vinutý kanál váček konečný se všech 

 stran objímající. Plasma nemá u Asella oné charakteristické structury 

 proužkované, jakou popíšu pro Ligidium. 



U Oniscodeů nejvyvinutější žlázu skořápečnou vykazuje Ligidium. 

 Také zde zatlačena je pod žaludek žvýkací, prostírá se však i do ba- 

 salního článku maxillipedu a druhé maxilly (obr. 39.). Počíná opět 

 konečným tenkostěnným váčkem (KV) na přední straně celého kom- 

 plexu žlázy uloženého. Plasma jelio je jemně zrnitá a chová nemnoho 

 velkých jader. Hranice buněk nelze rozeznati. Vůbec ukazuje žláza 

 skořápečná typické, v těchto žlázách jediné pro Arthropody dokázané 

 syncytium. Váček přechází do dlouhé, v různých kličkách vyvinuté 



'') Anteimalní žlázu u embryí Asella konstatoval před léty Dohrn v práci 

 o embryonaluém vývoji Asella, 



