Studie o Isopodech. 19 



kadel druhého páru a přichází u nižších korýšů jen jako orgán em- 

 bryonální nebo larvalní, pouze u Ostracodů dle Clause udržuje se po 

 celý život. Za to u korýšů vyšších (Thoracostrak) dosahuje neobyčej- 

 ného vývoje. Také u většiny Amphipodů se nalézá (mimo Hyperiny). 

 Žláza skořápečná tyi-ická jest pro všecky Entomostraky mimo Ostra- 

 cody. Ústí na basi maxill druhého páru. Z vyšších korýšů nalézáme 

 ji u Isopodú, Anisopodů a Cumaceí.^^) U nich nalézá se antennalní 

 žláza jako nepatrný rudiment. Obě žlázy zároveň vyvinuty nejsou 

 u žádné skupiny Crustaceí. 



Většina autorův, kteří se zabývali studiem vývoje těchto žláz, 

 líčí je jako orgány původu mesoblastového. Tak Kingslby, Grobben, 

 Lebedinsky a t. d. Dle Lebedinseého ^^) u Moiny vzniká žláza skořá- 

 pečná jako vychlípenina somatopleury, která se dlouží v kanálek. 

 K tomuto připojuje se krátká část ectodermalná. U Asella vzniká ho- 

 mologický orgán týmže způsobem. Při basi základu okončiny článku 

 druhé maxilly leží skupina mesoblastových buněk, v níž objeví se du- 

 tina, kterou můžeme považovati za schizocoel. Stěna takto vzniklého 

 váčku vychlipuje se potom v úzký kanálek, který již v tomto stadiu 

 tvoří zřejmé kličky (obr. 28, Kv). Proti tomu kanálku vchlípí se ec- 

 toderm v místech basalního článku základu druhé maxilly (Ev) a 

 spojí se s kanálkem raesodermalným. Onen váček, jejž jsem označil 

 jako coelom stane se konečným váčkem žlázy, vychlípený kanálek kli- 

 čkovitým vývodem a ectodermalní vchlípenina částí vývodu opatřenou 

 chitinovou intimou. 



Jak vidět, vyvíjí se skořápečná žláza tímže způsobem, jako tak 

 zvané coxalní žlázy Arachnoidův a excreční orgány i pohlavní vývody 

 Peripata. Všecky tyto orgány, konečně i vlastní pohlavní vývody He- 

 xapodů můžeme spolu homologisovati. 



Letdig a Gegbnbauer vyslovili domněnku, že antennalní a sko- 

 řápečná žláza Crustaceí, tedy i homologické orgány ostatních Arthro- 

 podů, jsou rovnocenný t. z v. segmentalním organům Annulatů. U těch 

 však segmentalní orgány a vývody pohlavní existují vedle sebe a na 

 sobě nezávisle, jsou to orgány samy o sobě různé. Ciníme-li však, 

 jak přirozeno, rovnocennými pohlavní vývody Annulatů s pohlavními 

 vývody a excrečními orgány Peripata a ostatních Arthropodův, ne- 

 máme pak u Arthropodů nic, co by opravdu odpovídalo segmentalním 



,^*) Podařilo se mi dokázati její přítomnost také u Amphipodův a sice 

 u Orchestie. 



^^) Lebedinski: l)ie Entwicklung der Daphnia aus dem Somereie. Zool. Anr. 

 14. Jahrg. 1891. 



2* 



