Studie o Isopodech. 25 



vyčnívá do segmentu pátého (obr. 46, B). V uzounké dutině celého 

 orgánu nalézáme jako u žlázy předešlé homogenní světlou hmotu, 

 bezpochyby product excreční činnosti žlázy. Tytéž poměry konstatoval 

 jsem u homologického orgánu segmentu následujícího. Celé tělo žláz 

 těch obklopeno je krevními lakunami (L. obr. 45, 46, 47), které 

 jsou od žlázy oddělovány pouze jemnou pojivovou blanou (bl). Tato 

 představuje zároveň endothel lakun. Vlastně, tu o endothelu v pravém 

 slova smyslu nemůže býti řeči. Pojivo, které lakuny obklopuje, je 

 vůči nim pouze jaksi cuticularně stlustlé a tato cuticula tvoří stěnu 

 lakun, ačkoli to není pletivový útvar samostatný. V tom ohledu máme 

 u Isopodů opravdu soustavu cévní otevřenou, neboť pravým endo- 

 thelem opatřeny jsou pouze cévy vedoucí krev arteriellní, která vra- 

 cejíc se z orgánů odkysličená přechází do opravdových lakun. 



Právě ta okolnost, že popsané žlázy vyčnívají vlastně do lakuny 

 krevní a že látka jimi vylučovaná neobyčejně se podobá látce vylu- 

 čované u Decapodů žlázou antennalní, vede mne k názoru, že máme 

 před sebou orgány excreční. Jsou to ovšem orgány velice primitivní, 

 jež stěží lze přirovnati i jen k jednoduchému glomerulu malpighi- 

 ckému. Podařilo se mi zjistiti, že aspoň žlázy segmentu šestého a 

 sedmého povstávají z materiálu mesoblastového, pravděpodobně je 

 tomu však jinak u žlázy segmentu pátého. Neboť tato zakládá se velmi 

 záhy a v době, kdy žláza článku sedmého dosud nedá se konstato- 

 vati, ona již naplněna je hojným excretem. 



Není mi známo, že by podobné orgány byl kdo u Crustaceí již 

 popsal. HuET sice píše o segmentalních orgánech thoracalních u Iso- 

 podů, bylo mu však dokázáno, že se jedná o prosté kožní a lepivé 

 žlázy. Claus (1. c.) u Nebalie na thoracalních zadních segmentech 

 líčí specialisací hypodermalních buněk vzniklé excreční prý orgány, 

 ale ani zde nelze mysliti na homologa s orgány našimi. Totéž platí 

 o t. zv. segmentalních orgánech Ostracodů, nalezených Mollerem.^^) 

 Právě z té příčiny, že jinde u korýšů marně jsem pátral po homolo- 

 gických orgánech, považuji je za orgáuy speciellně Isopodům vlastní, 

 snad i způsobem života získané. Nápadno je, že u hygrophilního Li- 

 gidia přítomny nejsou, ač u ostatních Hygrophileí je nalézáme, třeba 

 poněkud odchylné od Oniscodeů. Prozatím nemohu pronésti úsudek 

 definitivní, poněvadž můj materiál vůči celé skupině Isopodů přece 

 jenom byl chudý. 



22) Mííller: Die Ostracoden des CŤoIfes von Neapel. F. u. Fl. des Goifes 

 v. Neapel. Bd. 21. 1894. 



