studie o Isopodech. 31 



Amitotické dělení se jader žlaznatých buněk vesiculy popsal již 

 La Valette, Také zde prosté zaškrcování uprostřed prodlouženého 

 jádra označuje pochod dělení. Rozdělení se jádra následuje rozdělení 

 se buidíy. 



Velmi zajímavé je amitotické dělení se jader ve vývodu vesiculy. 

 Ve spodní části vas deferens nalézáme skoro ve všech buňkách bud 

 dvě těsně k sobě přiložená jádra (obr. 19, 20 b) nebo různá stadia 

 dělení (A). Zaškrcování, které také zde rozděluje jádro, neděje se 

 u všech jader stejně. Někdy ovální jádro kol do kola pravidelně 

 jemnou hloub a hloub postupující rýhou se rozděluje (obr. 20 a), 

 jindy na jedné straně zaškrcování mnohem dříve počíná (d), čímž 

 později dostáváme stadia, kde na jedné straně zářez hluboko již byl 

 pokročil (e, f), na druhé povrch jádra jenom jemné prohnutí ukazuje. 



V jaderném reticulu jsou suspendována kulatá chromatinová tě- 

 líska, jichž v oddělených polovicích jader obyčejné stejný počet pozo- 

 rujeme (b). 



Také v hlouběji zaškrcených jádrech obě poloviny chovají stejné 

 quantum chromatinu. U mladších stadií vidíme často chromatinové 

 tělísko na rozhraní oddělujících se polovin, ne zřídka se dělící (e, f). 

 Bezpochyby každému jádru dostane se jedné části rozdělené pak 

 chromatinové tyčinky. Přes to vše ani v tomto případu nelze mluviti 

 o naprosté pravidelnosti dělení. Ve většině případů je jedna polovina 

 při dělení poněkud menší než druhá (d, e). Zda-li rozdělení se jader 

 následuje rozdělení bmiky, nemohl jsem zde zjistiti. 



V epithelu pohlavních vývodů vůbec zdá se býti amitotické dě- 

 lení hojně rozšířeno. Preusse^*; konstatoval amitotické dělení v ova- 

 riu a oviductech Hemipter (Korschelt již před ním) a jeho údaje ob- 

 sahují mnoho identického s mými nálezy. 



Ve vaječníku nalezl jsem amitotické dělení se jader v případu 

 kdy při degeneraci vajíček ve vaječníku epithel jeho vzal na se po 

 divnou funkci, jakou jinde lymphocyty vykonávají. Epithelialní buňky 

 vytvořily tu totiž amoebovité výběžky, mnohé z nich opustily původní 

 své epithelialní uložení a vniknuvše k degenerujícím vajíčkům přijí- 

 maly do sebe žloutek jich. Konaly tu funkci odjinud známých fago- 

 cytů. Dělení těchto buněk dalo se amitoticky. Obraz 23. znázorňuje 

 dvě epithelialní buňky s amoebovitými výběžky, z nichž jedna jeví 

 jádro přímo se dělící. 



^*) Pkeusse F. : Ueber die amitotische Kerntlieilung in deu Ovarien der He- 

 mipteren. Zeitschr. f. wiss. Zoologie. Bd. 59, 1895. 



