Příspěvky k poznání klimatu Prahy. 3 



při opětovaných niěřenícli astronomických nebo fysikálných, nelze ho 

 stejným právem užiti při měiřeních klimatologických. Nelze-li tedy 

 príiniěť v klimatologii vfibec tak bezpodmínečně připustiti, jako se 

 dosud dalo, lze jej tím méně připustiti při elementech: oblačnosti 

 a směru větru. Proto jsem v prvních svých ,^ Přispěv cích h poznání 

 Uhnatib PraJii//' jednajících o poměrech anemometrických,'^) neužil při 

 diskussi směru větru obvyklé hodnoty průměrné, nýbrž vrcholové, t. j. 

 hodnoty nejvíce pravděpodobné, kolem níž jedinečné veličiny, seřaděné 

 dle velikosti se nejhustěji kupí. 



Z téhož důvodu se utíkám k hodnotě vrcholové i nyní, kdy di- 

 skutuji poměry oblačnostní. Dle hodnoty průměrné mají všecka místa 

 na zeměkouli oblačnost „lomenou," kolísající více neb méně okolo 

 stupňů středních. Zdali však tato vypočtená oblačnost vskuthu exi- 

 stuje, jest jiná otázka. Dejme tomu, že na stanici a by polovice dní 

 v měsíci měla oblačnost X, druhá polovice 0; průměr měsíční by 

 činil o. Stanice h může míti v jedné polovici stupeň I., v druhé IX., 

 prťiměr bude činiti rovněž 5. Stanice c může míti resp. stupeň II. 

 a VIII., stanice d III. a VIL, stanice e IV. a VI., stanice / konečně 

 po celý měsíc stupeň V. Všechny tyto stanice dají nám jeden a týž 

 průměr: 5. Každý, kdo přijímá čísla, jak se mu podávají, bude z toho 

 souditi, že místa a, h, c, d, e, f mají oblačnost zcela stejnou i nepo- 

 střehne těch základních růzností, jež de facto řečená místa vykazují, 

 nepostřehne té základní nesprávnosti, dle níž se pozorovatelnám e, d, 

 c, b SL zvláště a připisují poměry, které tam nikdy nebyly pozoro- 

 vány. 



Tímto spůsobem může odborník býti uváděn v klam, který může 

 býti osudným studiu jistých otázek. 



Hlavní rysy klimatologie, tedy i oblačnosti Prahy, zvláště na- 

 stínil před 8 lety prof. Fr. Augustin."*) Dílo tohoto učence, praco- 

 vané s exaktností Augustinovi vlastní, má příliš dobré základy, než 

 aby se již nyní mohlo na něm cos podstatnějšího měniti. Úkol 

 můj v přítomném případě spočívá tedy spíše v tom, že se pokouším 

 prohloubiti, modellovati to, co předchůdce můj mohl průměrnými hod- 

 notami pouze nastíniti. 



^j V Rozpravách České Akademie cis. Frant. Josefa. Ročník III. č. 29. 



■*) Uber den jáhrliclien Gang der meteorologischen Elemente zu Prag. — 

 Abhaudlungen der kón. bohm. Gessellscb. der Wiss., III. Folge 2. Bd. — Math.- 

 naturw. Cl. Xr. 7. — V Praze 1888. 



1* 



