rv. 



Příspěvek k seznání budějovicko pánve permskó 



a třetihorní. 



Píše Dr. J. N. Woldřich ve Vídni. 



S 5 dřevoryty. 



(Předloženo dne 27. ledna 18^3.) 



Malá pánev permská ležící severovýchodně od Budějovic u Lib- 

 niče známa byla již v 16. století, poněvadž u potoků, tudy tekoucích, 

 sem tam uhelné vrstvy s lupkem na den vycházejí, hlavně však proto 

 že se na východním okraji jejím dolovalo již v 13. století na drahé 

 kovy. Pánev tato byla původně čítána k devonu, později k liasu 

 a na to ještě později ku carbonu, až Stiír r. 1872 dokázal permské 

 stáří její. Dolovalo se v ní na uhlí od r. 1550 na několika místech, 

 ač vždy s malým úspěchem, ježto uhelné flece jsou příliš slabé 

 a zhusta přehozené. 



Navštívil jsem pánvičku tu již několikráte, naposled o prázdni- 

 nách r. 1892, kdy prohlídnul jsem nový důl, v roce 1891 otevřený, 

 ležící asi 1720 m jihozápadně ode vsi Hury na pare. 1833. Na zá- 

 kladě výzkumů a zápisků svých týkajících se i třetihorní pánve budě- 

 jovické, jakož i na základě čtyř profilů, dosud neznámých, jejichž 

 opisy mně prostřednictvím pana řiditele Vollgruhra přenechal báňský 

 řiditel pan Fr. Schdffl, jsem s to podati následující zprávu. 



Jelikož v žádném spise dosavadním, týkajícím se permské pánve 

 libničské, nebyla podána úplná literatura, uvádím ji především v krát- 

 kém výtahu. První zprávu o pánvičce této podal Zippe r. 1841 v Som- 

 merově topografii království českého, sv. IX, kraj budějovický a r- 

 1842 v pojednání svém „Die Steinkohlen und ihr Werth u. s. w." 

 p. 25, kde Zippe porovnává vrstvy pánve té s anglickým „old red 

 sandstone". Reuss ve spise „Kurze Uibersicht der geognostischen 



Tř. mathematicko-přirodoTědecká. 1893. 1 



