Příspěvek k sezuárií budějovické pánve permské a třetihorní. ^4oJ 



kťáte vrtati až do hloubky 429"5 sti-evícii a 141*3 střevíců (nejspíše 

 u Hůry a u Lliotic), čímž získán byl podrobný přehled sledu vrstev. 

 Prolily tyto byly asi základem Cžjžkova rozdělení vrstev na tři části 

 Strasky dovozuje, že uhelná ílec zapadá nejspíše pod třetihorní vrstvy 

 podávaje po té obšírné pojednání o chemických a fysikálních vlast- 

 nostech anthracitu. 



D. Stw- prozkoumal otisky nasbírané Cžjžkem západně od Hůry, 

 nedaleko Rudolfova, a u Lhotic. Otisky tyto nacházejí se v lupcích 

 nad uhelnou flecí, což svědčí dle Stúra nepopiratelně o tom, že útvar 

 anthracitovitý u Budějovic náleží dyasu (permu). Viz pojednání Štú- 

 rovo : „Vorláufige Notiz uber die dyadische Flora der Anthracit-Lager- 

 státten bei Budweis", Verh. d. k. k. geolog. Reichsans. 1872 str. 165. 



Z pojednání O. Feistmantla: „Uiber die Permformation zwischen 

 Budweis und Frauenberg" Sitzb. d. k. bohm. Ges. d. Wiss. Prag, 

 Jahrg. 1872, str. 87, vysvítá, že autor prošel velmi pilně pánev 

 ale zdá se, že o skutečném nálezu anthracitu nevěděl, pochybovali 

 i o tom, že černé lupky otisky obsahují, jelikož na starých haldách 

 nic takového nenalezl. Poukazuje na černošedé vrstvy bitumenosního 

 vápence, střídající se s červenošedými lupky u Jednoty, jižně pod 

 Lhoticí, zapadajícími pod 30^ na jihovýchod, jakož i na tytéž vrstvy 

 pod Libničí, zapadající na severozápad. Uprostřed vsi Oselné vy- 

 chází na den komplex lupků střídajících se s vápencem a zapada- 

 jících na jihovýchod. Červený a šedý jíl a pod ním ležící bílý písek, 

 kaolinem po různu stmelený, vyskytující se severozápadně od Bídy 

 (u lomu Hardtmuthova se vyskytující), jakož i plastický jíl červený 

 mezi Oselném, Bídou a Nemanicemi řadí Feistmantel dokonce k permu. 



R. Helmhacker podává ve spise „Die Permmulde bei Budweis" 

 Berg- u. HiUtenw. Jahrbuch, Wien, B XII. 1874, důkladné pojednání, 

 hlavně obsahu palaeophytologického. Štiírem určených patnáct druhů 

 rostlin, pocházejících z dolů asi 2 km západně od Hůry a u Lhotic, 

 rozmnožil sebranými otisky u Hůry na šestadvacet druhů a to na 

 druhy rozhodně permské, jako Calamites infractus Gutb., Sphenopteris 

 erosa Morris, Alethopteris pinnatifida Gutb. a t. d. V geologickém 

 ohledu sleduje i autor tento hlavně Cžjžka a rozděluje vrstvy rovněž 

 podobně na tři části. 1. Na rule spočívají vrstvy arkosy a slepence? 

 celkem asi 120 m mocné. 2. Na arkose spočívají jemnozrnné pí- 

 skovce a lupky jílovité s flecí anthracitovou, celkem asi 100 m mocné. 

 Na těchto leží za 3. vrstvy střídavě červenohnědých a šedozelenavých 

 pískovců hrubozrnných a lupkovitých, celkem asi 200 m mocných. 

 U Hůry, Rudolfova a Malé Hory (Adamstadt) jest poloha ruly značně 



