4 IV. J. N. Woldřich 



porušena; ježto zde rula mnohonásobně proražena žulou a porfýrem. 

 Neogénové vrstvy rozkládající se mezi Bídou, Hrdějiceml a Nemaui- 

 cemi, řadí Feistmantel mylně k permu. 



Krejčí zmiňuje se ve své „Geologii", Praha 1877, jen zkrátka 

 o pánvi této na str. 597; Katzer ve své „Geologie von Bohmen" po- 

 jednává poněkud obšírněji o ní, přidržuje se hlavně zpráv Strasky-ho 

 a Helmhackra a poukazuje v krátkosti na nový důl z roku 1890 — 91 

 u Hůry. 



Když jsem navštívil v letě 1892 nový důl tento, nepracovalo se, 

 jelikož erár pro nebezpečí, hrozící prý nedalekým vojanským skla- 

 dištím, další dolování zakázal. Vrtání počalo tu na podzim r. 1891, 

 při čemž získán byl následující profil: 



Pod ornicí sledovaly v hloubce 2'3 m ve slabých vrstvách: 

 modravý, jemný pískovec; jemný, pevný, červený lupek; hrubý, Čer- 

 vený lupek ; jemný, pevný, šedý pískovec ; jemný, pevný, červený 

 pískovec; pevný, šedý pískovec prostředně zrnitý ; jemný, šedý lupek; 

 pevný, šedý lupek; pevný, červený pískovec; jemný, šedý pískovec; 

 velmi pevný, šedý křemenec (0*5 m) až do hloubky 20 m; pod tím 

 sledovaly v mohutnějších vrstvách: jemný, šedý pískovec s lupkem 

 (3 m) ; čistý, bílý písek (0*2 m) ; šedý, málo pevný pískovec (9*4 m) ; 

 pevný, šedý pískovec; šedý, méně pevný pískovec; pevný, bílý pí- 

 skovec; méně pevný, zelenavý pískovec; bílý, čistý písek (0"45 m); 

 pevný, šedý pískovec; pevný, šedý pískovec s lupkem- méně pevný, 

 šedý pískovec; pevný, šedý lupek až do hloubky 60-6 m; pod tím 

 sledovaly slabé vrstvy a sice: méně pevný, šedý pískovec; tmavošedý 

 lupek; pevný, bílý pískovec; jemný, šedý pískovec a tmavošedý lupek 

 až do hloubky 66*05 m, kde ustalo se ve vrtání. 



Vrstvy tyto náležejí hořejší a dílem střední části permu budě- 

 jovického ; celkem souhlasí s dosavadními zprávami, od nichž se však 

 poněkud liší jejich podrobná posloupnost. Třetihorních náplavů tu 

 nebylo. Při vrtání nebyla dostižena flec anthracitu, která tu ovšem 

 proti vyvrtanému otvoru zapadá ; asi v hloubce 80 m byla by bývala 

 zajisté dostižena. 



Schematický přehled profilu tohoto podávám na obr. 1, str. 13. 



Později byl tu otevřen důl, který sáhá do hloubky 36*61 m, od- 

 kud vede přímá štola, asi 40 m dlouhá, směrem východním až ku 

 fleci čistého anthracitu, mocné 0*8 až 1*2 m a směřující k 23 h-f- 10*^ 

 a zapadající pod 35 až 50° na západ. Sebral jsem několik vzorků 

 červeného a zelenavého pískovce, lupku uhelného a arkosy; jelikož 

 nebylo na haldě žádného anthracitu aniž žádných otisků v lupcích, 



