Příspěvek k seznání budějovické pánve permské a třetihorní. 5 



opatřil jsem si od horníka vzory antliracitu a otisků, kdežto místo- 

 řiditel musea budějovickélio, pan F. Lindner^ mne doprovázející, mi 

 přenechal laskavě několik dalších otisků bylinných. Jest naděje, že 

 erár povolí konečně další dolování, které se setkávalo ne sice s vý- 

 tečným, přece však dosti slušným výtěžkem. 



Zajímavý jest profil z r. 1883 pocházející severně od Vrat (okolo 

 419 m nad hl. moř.) z jižního okraje útvaru permského na pare. 

 1195. Pod ornicí, 0*3 m mocnou, sledovaly tu v slabých vrstvách: 

 pevný, bílý jíl, červeně kostkovaný; pevný, červený jíl, bíle kostko- 

 vaný; pevný, žlutý jíl; pevný, světlošedý jíl, železná ruda v hroudách 

 (0*3 m); bílý, mastný jíl až do hloubky 4 m; na to v silnějších vrst- 

 vách: červený, mastný jíl; šedý, mastný jíl; světločervený jíl s pí- 

 skem křem enitým ; týž mastný ; bílý písek křemenitý (0-3) ; světločer- 

 vený, mastný jíl; červený jíl pískovitý; červený jíl se zelenavými, 

 pískovitými hrudami ; červený jíl s pískem křemenitým ; červený mastný 

 jíl a světločervený pevný jíl až do hloubky 39*8 m; po té lupek 

 uhelný (1'2 m) a dále v mohutnějších vrstvách: červený pískovec 

 hrubozrnný; jemný, světločervený pískovec; šedý pískovec; bílý pí- 

 skovec s kousky kamenného uhlí; tmavý pískovec; pevný, tmavý pí- 

 skovec se slepenci ; světlošedý lupek ; tmavošedý pískovec až do hloubky 

 65'5 m; v slabších vrstvách dále: tmavošedý lupek; světlošedý pí- 

 skovec; tmavošedý lupek; světlošedý pískovec; tmavošedý lupek de- 

 skovitý; tmavý lupek; černavý lupek; světlošedý lupek; světlošedý 

 pískovec; tmavošedý lupek; světlošedý pískovec; tmavošedý lupek; 

 tmavošedý lupek s deskami uhelnými (1 m) ; světlošedý lupek ; šedý 

 pískovec ; světlošedý lupek ; tmavošedý lupek ; šedý pískovec ; tmavo- 

 šedý lupek; šedý pískovec; jemný, šedý lupek a světlošedý pískovec 

 v hloubce 94'1 m. 



Schematický přehled profilu toho podávám na obr. 2. str. 15. 



Jelikož červené a bílé jíly schází v hořejším oddělení neogenu 

 třetihorní pánve budějovické, naco již Cžjzek'^) upozornil, náleží 

 vrstvy profilu u Vrat až do hloubky 39*8 m dolejšímu oddělení ne- 

 ogenu, následující pak vrstvy pískovců a lupků dlužno řaditi k ho- 

 řejší a dílem k střední Části permu budějovického. Pokrývá tudíž 

 dolejší oddělení neogenové na jihu pánve útvar permský, z něhož 

 při vrtání dosaženy v hloubce 94-1 m hořejší a z části i střední 



*) Uiber die geologische Aiifnahme in Sud-Bohmen im J. 1853, Jahrb. d. 

 k. k. geologischen Reichsanst. B V, 1854, p. 269. 



